Справа № 816/1342/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 жовтня 2017 р.Справа № 816/1342/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду клопотання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2017р. по справі № 816/1342/17

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

третя особа Скороходівська селищна рада Чутівського району Полтавської області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 р. частково задоволено позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області третя особа Скороходівська селищна рада Чутівського району Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

На зазначену постанову відповідачем подано апеляційну скаргу, в який заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що на даний час здійснюється періодичне надходження коштів на сплату судового збору. Така ситуація унеможливлює реалізацію права на апеляційне оскарження рішень судів. Разом з тим, на думку скаржника, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді. Вважає, що майнове становище не має бути перепоною доступу до суду у випадках, коли судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, ускладнюють цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету. Вказує, що суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами відповідно до діючого законодавства, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду.

На обґрунтування свої позиції посилається на висновки Верховного Суду України, викладені в рішеннях від 30.11.2015р. №1170/2а-578/12, від 04.12.2015 у справі №1170/2а-1511/12, від 30.11.2015р. у справі № 804/6861/12-а №21-598а15 від 30.06.2015р., які, на думку заявника, мають бути враховані судом при вирішенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Представник відповідача засобами поштового електронного зв'язку надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України. не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів клопотання відповідно до вимог ст.41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заявленого клопотання та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: „В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрат складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" (тут і далі, в редакції, що є чинною на час подання апеляційної скарги).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена норма кореспондується зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір" згідно якої, суд може відстрочити сплату судового збору, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, єдиною підставою для вчинення судом вказаних вище дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Разом з цим, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є, зокрема, підставою на звільнення від сплати судового збору. Таке ж право мають і бюджетні установи.

Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для звільнення від сплати судового збору або відстрочення такої сплати.

Слід зазначити, що пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким серед іншого скасовано встановлені раніше для Державної фінансової інспекції України та її територіальних органів пільги щодо сплати такого збору, зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, особа, що утримується за рахунок бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про звільнення від сплати або відстрочення сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Разом з цим, жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість сплати судового збору на час подання апеляційної скарги та до ухвалення судового рішення у справі станом на дату звернення до суду з відповідним клопотанням, відповідачем до суду апеляційної інстанції не додано.

Оскільки заявлене відповідачем клопотання не містить вагомих доводів (підтверджених документально) неможливості сплати ним судового збору, вищевказане обумовлює відмову в задоволенні клопотання апелянта.

Керуючись ст. 88, 196, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2017р. по справі № 816/1342/17 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 26.10.2017 р