Справа № 804/8402/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2017 р. Справа № 804/8402/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Циклон» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення рішення, -
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в період з 07.10.2016 року по 10.10.2016 року відповідачем проводилась фактична перевірка ПП «Циклон» щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). За результатами даної перевірки складено акт №0115/04/36/14/РРО/24426614 від 11.10.2016 року, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Позивач зазначає, що відповідачем була порушена процедура проведення перевірки, у т.ч. Наказ №1038 від 07.10.2016р. на підставі якого проводилась перевірка прийнято з порушенням Податкового кодексу України, Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» втратив чинність, а твердження контролюючого органу про те, що відсутні записи у розділі 2 КОРО, чим порушено облік готівки, не відповідає дійсності. Крім того, Указ Президента № 436/95 від 12.06.1995 року не є Законом, а відповідно до Податкового кодексу України та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій може бути застосована тільки у випадках, передбачених Податковим кодексом України та іншими законами України, податковий орган визначаючи штрафні (фінансові) санкції у відповідності до абз.3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95, діяв у незаконний спосіб. За таких обставин вважають, що винесене за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення, є протиправним і підлягає скасуванню.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Ухвалою суду від 30.06.2017р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №588936 від 11.01.2014р., Приватне підприємство «Циклон» зареєстровано 27.04.1999р., керівником якого є ОСОБА_2.
Судом встановлено, що в.о.начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, керуючись ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.3 та пп.80.2.5 п.80.2 чт.80 Податкового кодексу України, при отриманні письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування та в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, прийнято Наказ №1038 від 07.10.2016р. про проведення фактичної перевірки ПП «Циклон», копія якого наявна в матеріалах справи.
Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області з 07.10.2016 року по 10.10.2016 року проводилась фактична перевірка ПП «Циклон», а саме АЗС ПП Циклон за адресою: Дніпропетровська обл., смт.Магдалинівка, вул..Комарова, 1, у присутності фінансового директора ОСОБА_3 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за результатами якої складено акт №0115/04/36/14/РРО/24426614 від 11.10.2016р.
Згідно висновків вказаного Акту перевірки встановлено порушення:
- п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- п.2.6 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті України», затвердженого постановою правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637.
Також, ОСОБА_4 зазначила, що при проведенні фактичної перевірки 07.10.16р. різниця по касі виникла по причині того, що на місці проведення розрахунків знаходились гроші, які їй повернув співробітник підприємства за рахунок раніше позичених коштів. У подальшому зобовязується подібного не допускати.
Головне управління ДФС у Дніпропетровській області супровідним листом №7548/10/04-36-14-07-14 від 18.11.16р. направило до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області матеріали справ про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_2 (генеральний директор ПП «Циклон») та ОСОБА_4 (оператор заправної станції ПП «Циклон») за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.155-1 КУпАП.
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, яка набрала законної сили 03.06.2017р. встановлено, що громадянин ОСОБА_2 вчинив порушення встановленого законом порядку проведення розрахункових операцій, а саме, не забезпечено відповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій на 292,71 грн. п.13 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з пунктом 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 року № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній мірі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги).
Абзацом третім статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.
Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.
За змістом пункту 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 року № 199, зміна - це період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.
Відповідно до пункту 7 вказаних Вимог усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни.
У додатку до наведених Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.
Із аналізу наведених положень вбачається, що оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.
Таким чином, суд приходить до висновку, що аналіз положень пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР та пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 року № 637, свідчить, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати всю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.
У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР та пункту 2.6 глави 2 Положення до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами пункту 4 статті 17 Закону № 265/95-ВР та абзацу третього частини першої статті 1 Указу № 436/95.
Як встановлено під час проведення перевірки позивача, підтверджено під час судового розгляду справи та не спростовується позивачем, позивач не виконав щоденний друк Z-звітів, а роботу РРО було продовжено, а саме: встановлено несвоєчасне оприбутковування готівкових коштів за 01.02.2015 р. на суму 714,76грн. Z-звіт №505 від 02.02.2015р. фактично роздруковано 02.02.15 р.; за 24.04.15 р. на суму 3789,57грн. Z-звіт №605 фактично роздруковано 25.04.15 року; за 06.12.15 року на суму 2641,06грн. Z-звіт №0838 фактично роздруковано 07.12.15р. в 2 розділ КОРО. Загальна суму несвоєчасно облікованих на підставі Z-звітів у 2 Розділі КОРО складає 7145,39грн.
Зазначене також підтверджується вказаними Z-звітами та Книгами обліку розрахункових операцій, копії яких наявні в матеріалах справи.
Посилання позивача на те, що Z-звіти під №505, №605 взагалі не роздруковувались, суд не приймає до уваги, так як вбачається, що при складанні акту перевірки перевіряючим допущено описку шляхом скорочення вказаних номерів Z-звітів не вказавши першу цифру «0», а їх відповідність також підтверджується іншими характеристиками, як-то суми, дати, тощо.
Крім того, позивач сам зазначає про несвоєчасне роздрукування вказаних звітів посилаючись на відсутність звязку з еквайром.
Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 14.06.2016р. дійшла висновку, що аналіз положень пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР та підпункту 2.6 глави 2 Положення свідчить, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати всю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР та підпункту 2.6 глави 2 Положення до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами пункту 4 статті 17 Закону № 265/95-ВР та абзацу третього частини першої статті 1 Указу № 436/95.
Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч.1 ст.237 цього Кодексу, обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Зазначене також підтверджується вказаними Z-звітами та Книгами обліку розрахункових операцій, копії яких наявні в матеріалах справи.
Щодо виявленого порушення 07.10.2016 року про невідповідність готівкових коштів сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО на загальну суму 292,11грн., зазначене позивачем не заперечується та підтверджується пояснювальною запискою ОСОБА_4 від 07.10.16р. до Акту перевірки, в якій остання зазначила, що вона працює оператором на АЗС ПП «Циклон», при проведенні фактичної перевірки 07.10.16р. різниця по касі виникла по причині того, що на місці проведення розрахунків знаходились гроші, які їй повернув співробітник підприємства за рахунок раніше позичених коштів. У подальшому зобовязується подібного не допускати.
При винесенні рішення судом також враховано, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області супровідним листом №7548/10/04-36-14-07-14 від 18.11.16р. направило до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області матеріали справ про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_2 (генеральний директор ПП «Циклон») та ОСОБА_4 (оператор заправної станції ПП «Циклон») за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.155-1 КУпАП.
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, яка набрала законної сили 03.06.2017р. встановлено, що громадянин ОСОБА_2 вчинив порушення встановленого законом порядку проведення розрахункових операцій, а саме, не забезпечено відповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій на 292,71 грн. п.13 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Щодо посилання позивача про те, що відповідачем була порушена процедура проведення перевірки, у т.ч. Наказ №1038 від 07.10.2016р. на підставі якого проводилась перевірка прийнято з порушенням Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.
Такі висновки позивача спростовуються змістом наказу на проведення оскаржуваної перевірки, в якому чітко визначені підстави для її проведення, що передбачені ст. 80 Податкового кодексу України. Фінансовий директор ОСОБА_3 був присутнім при проведенні перевірки та Акт перевірки ним підписаний без зауважень. Отже, фактична перевірка була проведена при наявності підстав для її проведення.
Статтею 81 Податкового кодексу України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.
Так, за змістом пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Суд зазначає, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки.
Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24.12.2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Foods and Goods L.T.D. до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.
Щодо посилання позивача на те, що Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» втратив чинність, який зазначено в акті перевірки, як один із законів на підставі якого проводилась перевірка, суд оцінює критично, з огляду на те, що вказаний закон не був підставою для перевірки, в акті зазначений помилково, оскільки акт має шаблонну структуру та відповідної звітності, про що свідчить порядковий номер 000303, а також питання ліцензування певних видів господарської діяльності не було предметом перевірки.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірність своїх дій ним доведена.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку в необхідності відмови в задоволенні поданого адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Циклон» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1