Справа № 127/16981/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/16981/17

Головуючий у 1-й інстанції: Антонюк В.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

26 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2017 року позов задоволено. Визнано рішення управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії відповідно до мінімального прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність визначеного Законом України "Про Державний бюджет на 2017 рік" - незаконним. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію з підвищенням її до розміру мінімального прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного Законом України "Про Державний бюджет" на відповідний рік, починаючи з 01.06.2017 з урахуванням вже проведених виплат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неповного з'ясування обставин справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили, надіславши суду 26 жовтня 2017 року заяву про перенесення розгляду справи від управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (вх.№15393/17).

Враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, а в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач з 25.11.2014 одержує державну пенсію за віком, яка призначена відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської Катастрофи" призначену УПФ України в м. Вінниці, розмір якої становить 949,00 грн.

Розмір пенсії позивача обчислений з урахуванням наявного страхового стажу тривалістю 15 років 5 місяців 23 дні.

30 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням прожиткового мінімуму (а. с. 7).

Листом від 14.06.2017 № 1521/06-32-2/02-1 управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці відмовило позивачу у перерахунку пенсії, у зв'язку із відсутністю у позивача необхідного страхового стажу - 35 років для чоловіків для виплати йому пенсії в розмірі прожиткового мінімуму (а.с. 8).

Позивач, вважаючи вказану відмову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на щомісячне отримання пенсійних виплат у розмірі не нижчому, ніж встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом (ч. 3 ст. 28 Закону № 1058-IV).

Згідно з ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 грн, з 1 вересня - 1074 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року -1074 грн, з 1 травня - 1130 грн, з 1 грудня - 1247 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено, що у 2017 році розмір прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01 січня складає 1 247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень.

За приписами ч. 3 ст. 42 Закону № 1058-IV тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

З аналізу норми ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка є імперативною, судова колегія вважає, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виплачує ОСОБА_2 пенсію в порядку та у розмірі, які передбачені Законом № 1058-IV при неповному стажі з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян".

Розмір пенсії, з урахуванням державної адресної допомоги, передбаченої постановою КМУ від 26.03.2008 №265, становить 949,00грн.

Зазначений розмір пенсії відповідав розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що був встановлений законом до 01.09.2015.

Законом України від 17.09.2015 №704 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 01.09.2015 збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність із 949 грн. до 1074 грн.

Проте зі зміною розміру прожиткового мінімуму розмір пенсії позивача збільшено не було.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі відповідач не заперечує, що розмір пенсії, яка виплачується позивачу, є меншим, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Згідно з ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Положеннями ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічні висновки наведені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18 квітня 2017 року у справі К/800/12174/17 та в рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.06.2016 у справі "Петриченко проти України".

Таким чином, позивач має право на пенсію в розмірі не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у зв'язку із чим дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу є неправомірними.

З огляду на викладене, враховуючи зміст та обсяг заявлених позивачем вимог, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обрав необхідний та достатній спосіб відновлення порушеного права позивача визнавши незаконними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язавши його перерахувати пенсію позивачу, встановивши розмір пенсії не нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.