Справа № 818/902/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 р.Справа № 818/902/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника позивача - Голубєвої О.О.

представника відповідача - Сича Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2017р. по справі № 818/902/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд НД"

до Сумської митниці ДФС

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротрейд НД", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС, в якому просив суд скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 01.06.2017 № 805000/2017/000138/1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що для здійснення митного декларування митному органу позивачем була надана вантажна митна декларація UА805150/2017/001514 від 31 травня 2017 року щодо імпорту добрива мінерального азотного сечовина (карбамід) з вмістом більш як 45 мас.% азоту у перерахунку на сухий безводних продукт карбамід (сечовина) марки В ГОСТ 2081-2010, вагою 1937400 кг., торгової марки «Уралхім», країна виробництва Російська Федерація. На підтвердження митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, було долучено всі необхідні документи. Проте, митним органом було направлено запит для надання додаткових документів, з посиланням на наявність розбіжностей щодо ціни товару у експортній декларації та рахунках фактурах, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; виписки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. На запит митного органу додатково надано інформацію про ціни на карбамід від компанії, що є світовим постачальником інформації та аналізу ринку добрив. Не зважаючи на те, що всі без виключення документи було подано, Сумською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та надано картку відмови в прийнятті митної декларації. Не застосування основного методу відповідач обґрунтовує тим, що використані декларантом відомості не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально а саме: в результаті здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару встановлено розбіжності: відповідно до умов специфікації від12.05.2017 № 29 до Договору поставки № 707-Е/16 від 30 листопада 2016 року, постачальник зобов'зується поставити, а покупець прийняти товар за ціною 178,00 дол.США/т., а згідно інвойса від 22.05.2017 № 0753 ціна становить 165,00 дол.США/т., також згідно поданої митної декларації країни відправлення, ціна товару становить 178,00 дол.США/т. Тому митним органом був застосований резервний метод для визначення митної вартості товару. При цьому, відповідач не обґрунтував застосування саме резервного методу. Крім того, митним органом не взято до уваги, що митна декларація країни відправлення, де зазначена ціна товару 178,00 дол.США, є тимчасовою. Пізніше було надано постійну митну декларацію країни відправлення, де ціна товару становить 165,00 дол.США, що відповідає митній вартості товару за ціною договору.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд НД" - задоволено.

Скасовано рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 01.06.2017 №805000/2017/000138/1.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач просить постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів ч. 1 мт. 599, ч. ч. 2, 3 ст. 632 Цивільного кодексу України, ст.ст. 54, 57, 64 Митного кодексу України, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротрейд НД" для здійснення митного декларування митному органу була надана вантажна митна декларація UА805150/2017/001514 від 31 травня 2017 року щодо імпорту добрива мінерального азотного сечовина (карбамід) з вмістом більш як 45 мас.% азоту у перерахунку на сухий безводних продукт карбамід (сечовина) марки В ГОСТ 2081-2010, вагою 1937400 кг., торгової марки «Уралхім», країна виробництва Російська Федерація.

На підтвердження митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, було надано контракт з виробником товарів від 30.11.2016 № 707-Е/16 з додатками; інвойс від 17.05.2017 року № 0751 та від 22.05.2017 №0753; декларацію митної вартості від 31.05.2017; прайс-лист виробника товарів від 21.05.2017; біржова інформація МАРКЕР 19/17 від 15.05.2017.

В поданій до митного оформлення МД зазначено, що ціна товару складає 165 дол. США/т, ця ж ціна зазначена в електронному інвойсі.

Як зазначає митний орган, після опрацювання поданих документів, виявлено, що згідно договору ціна товару складає 178 дол. США/т, ця ціна зазначена в інвойсі від 17.05.2017 № 0751, за цією ж ціною товар було відвантажено та відправлено ТОВ "Агротрейд НД" 18.05.2017. Проте, в поданій до митного оформлення МД зазначено, що ціна товару складає 165 дол. США/т, ця ж ціна зазначена в електронному інвойсі, що суперечить даним в товаросупровідних документах. У зв'язку з наявними розбіжностями, що можуть вплинути на числове значення митної вартості, декларанту направлено запит на надання додаткових документів, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; виписки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На запит митного органу додатково надано інформацію про ціни на карбамід від компанії, що є світовим постачальником інформації та аналізу ринку добрив. Не зважаючи на те, що всі без виключення документи було подано, Сумською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 01.06.2017 № 805000/2017/000138/1 та надано картку відмови в прийнятті митної декларації.

При цьому, митним органом був застосований резервний метод для визначення митної вартості товару.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суд першої інстанції виходив з безпідставності прийняття рішення про коригування заявленої митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів з огляду на наявність всіх необхідних документів для її визначення за ціною договору, наявності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, відсутності доказів неможливості застосування вказаного методу оцінки.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до статті 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати).

В свою чергу, відповідно до положень статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно із вимогами частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

У відповідності до положень статті 53 Митного кодексу України , у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі - продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу положень частини 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України вбачається, що законодавцем передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Крім того, у відповідності до вимог частини 5 статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В свою чергу, частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу України, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно із положеннями частин 4-6 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених правових норм, колегія суддів дійшла висновку про те, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України .

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов'язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, 30 листопада 2016 року між позивачем (Покупець) та підприємством Російської Федерації - товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «УРАЛХИМ» (Продавець), укладено договір поставки №707-Е/16 від 30.11.2016р. за яким постачальник зобов'язується поставити продукцію хімічної промисловості найменування, кількість та ціна відвантаження якої визначається в специфікаціях до цього договору. Специфікацією №29 від 12.05.2017р. до наведеного вище договору визначено поставку товару - карбамід (сечовина) марки Б ГОСТ 2081-2010 у кількості 3000 т вартістю 178 дол США за тону на умовах DАР Суземка (Укрїна) / Зерново (Росія). На суму зазначеної поставки було виписано інвойс №0751 від 17.05.2017р.

Пізніше додатковою угодою №1 від 22.05.2017р. до специфікації №29 від 12.05.2017р. зменшено ціну товару до 165 дол США за тону. На нову узгоджену суму виписано новий інвойс №0753 від 22.05.2017р. на ціну товару 165 дол США за одну тону. Всі наведені вище додаткові угоди nа інвойси було додано до митної декларації.

В підтвердженням митної вартості позивачем під час митного оформлення також було надано прайс лист ООО «Торговий дом «Уралхим», який здійснює організацію продажу продукції виробника Акціонерного товариства «Обьединенная химическая компания «УРАЛХИМ» (АО «ОХК «УРАЛХИМ») в якому зазначено, що ціна карбаміду в період з по 30.05.2017р. з базисом поставки DАР станція на кордоні РФ обсягом більше 1000 т складає 160 дол США за тону, що повністю відповідає митній вартості товару 165 дол США за тону.

Таким чином, відсутні будь-які розбіжності між кінцевою узгодженою ціною в 165 дол США за тону, що встановлена додатковою угодою №1 від 22.05.2017р. до специфікації №29 від 12.05.2017р. та виданим на її виконання інвойсом 0753 від 22.05.2017р.

Посилання митного органу на експортну декларацію країни відправлення № 10411020/170517/0002985 від 17.05.2017р, як доказ не об'єктивності та не достатньої підтвердженості митної вартості товару, що надана декларантом, судом першої інстанціїобґрунтовано не прийнято до уваги, оскільки під час митного оформлення товару в країні відправлення ТОВ «Торговий дом «Уралхим» 17.05.2017 року було надано тимчасову митну декларацію, якою здійснювалось тимчасове декларування товару за ціною 178 дол. США за тону. Проте, після отримання всіх підтверджуючих документів було подано повну митну декларацію №10411020/060717/0004386 від 06.07.2017 року, в якій митна вартість товару склала 165 дол. США за 1 тону товару, що відповідає митній вартості товару, зазначеній позивачем в декларації.

З приводу твердження відповідача, про те що ТОВ "Агротрейд НД" після відвантаження товару не має права змінювати ціну товару слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 632. Цивільного кодексу України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Пунктом 2.4 договору поставки №707 -Е/16 від 30.11.2016р передбачено, що моментом поставки товару є момент надання товару в розпорядження покупця не розвантаженим на прибулому транспортному засобі на станції кордон-переходу, зазначеної в специфікації до цього договору, що посвідчується відміткою станції кордон- переходу в залізничній накладній. Згідно п. 2.2 договору поставки та п. 3 специфікації №29 від 12.05.2017р. умови поставки зазначені як DАР Суземка/Зерново кордон перехід Росія /Україна. Термін Інкотермс 2010 DАР «поставка в пункті» (... назва пункту) означає, що продавець виконав своє зобов'язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, готовий до розвантаження з транспортного засобу, що прибув в узгоджене місце призначення, тобто кордон перехід Зерново (Україна). Відповідно до відміток в залізничних накладних товар поставлений на станцію кордон-переходу Зерново (Україна) 24 травня 2017 року, а зміна ціни договору відбулась 22 травня 2017 року шляхом укладання додаткової угоди №1 від 22.05.2017р. до специфікації №29 від 12 травня 2017 року до договору поставки №707 -Е/16 від 30.11.2016р.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зміна ціни поставки товару обумовлена самим договором і здійснена до моменту виконання самого договору, що повністю відповідає вимогам ст.ст. 599, 632 Цивільного кодексу України та умовам поставки зазначеним в самому договорі.

Крім того, митний орган, приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товару, порушив вимоги статті 57 Митного кодексу України, якою передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідач не надав суду доказів неможливості визначення митної вартості товару як за ціною договору (основним методом) так і за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у Сумської митниці ДФС були відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосування резервного методу визначення митної вартості товарів, при якому було застосовано цінову інформацію про подібні товари, наявну у митного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає вірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про неправомірність рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 01.06.2017 №805000/2017/000138/1.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2017р. по справі № 818/902/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 27.10.2017 р.