Справа № 815/5626/16
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5626/16

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3

(у звязку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України )

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ ЕКОНА» до Одеської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ ЕКОНА» (надалі позивач, ТК Екона) звернулось до суду з позовом до Одеської митниці ДФС (надалі відповідач, Митниця) в якому просило:

- скасувати рішення Митниці від 25.05.2016 року про коригування митної вартості №500060702/2016/000063/2;

- скасувати картку відмови Митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060702/2016/00058 від 25.05.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що під час здійснення відповідачем контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, було відмовлено у прийнятті митної декларації та застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів у зв'язку з чим було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та було прийнято рішення про коригування митної вартості. Проте позивач не згоден з прийнятими відповідачем карткою відмови та рішенням про коригування митної вартості товарів, вважає їх незаконними та необґрунтованими.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, Митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.ст.34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2014 року між ТК Екона (Україна) та компанією ОСОБА_4 Ко., Лтд. (ОСОБА_1), було укладено контракт №01 (надалі - контракт), відповідно до якого компанія зобовязалась поставити, а позивач оплатити та прийняти товар на умовах та за ціною зазначених в проформах-інвойсах та інвойсах на кожну окрему партію товару (розділи 1, 2, 3 контракту).

Згідно розділу контракту «Терміни та їх визначення», саме інвойс визначено як документ, який видається продавцем покупцю та який відображає фактичну поставку партії товару.

Ціна на товар включає в себе вартість упаковки, маркування та встановлюється в доларах США. За умовами контракту ліцензування та страхування товару не здійснювалось.

На виконання умов контракту, позивачем було здійснено зовнішньоекономічну імпортну операцію з компанією ОСОБА_4 Ко., Лтд., яка у свою чергу є виробником продукції, та ввезено на митну територію України товар з подальшим митним оформленням.

Так, згідно комерційного інвойсу №ТF22-20160225 від 25.02.2016 року до контракту №01 від 08.08.2014 року на умовах FОВ (Qingdao, ОСОБА_1) на адресу позивача було поставлено товар: «імбир маринований для суші, ґатунок D» 3000 коробів за ціною 6,1 долара США за 1 короб, загальною вартістю 18300,00 доларів США (додаткова інформація: 1 коробка = 10 пачок х 1,4 кг, загальна вага імбиру складає 30000,00 кг, вага з маринадом - 42000,00 кг).

Свої зобов'язання з оплати товару позивач виконав у повному обсязі на загальну суму 18300,00 доларів США, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті №3477 від 04.03.2016 року на суму 3660,00 доларів США та №3614 від 05.05.2016 року на суму 14640,00 доларів США.

16.05.2016 року позивачем була подана митна декларація ІМ 40 ДЕ №500060702/2016/006057, в якій заявлена митна вартість за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну, та вказано ціну товару з інвойсу №TF22-20160225 від 25.02.2016 року з доданням витрат на транспортування, а саме:

- ціна товару - 465774,8025 грн. (18300,00 доларів США х 25,452175 грн.);

- витрати на транспортування - 17940,00 грн.;

- митна вартість - 483714,80 грн. (графа 12 декларації «Відомості про товар»).

Разом з митною декларацією позивачем для підтвердження митної вартості товару було подано пакет документів.

В електронному повідомленні декларанту від 16.05.2016 року митним інспектором було зазначено, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, задекларованих за МД від 16.05.2016 року №500060702/2016/006057 було встановлене, що подані документи містять розбіжності, а саме в рахунку-фактурі (інвойс) від 25.02.2016 року №ТF22-20160225 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт), що унеможливлює ідентифікацію з конкретною поставкою, а надана калькуляція від 02.04.2016 року б/н не містить умов поставки відповідно до яких здійснювався розрахунок ціни.

Позивача було зобовязано надати (за наявності) виписку з бухгалтерської документації та надати за власним бажанням додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Позивач на вказане електронне повідомлення надав митному органу лист-звернення №76 від 19.05.2016 року, в якому просив направити письмову вимогу з переліком документів, які ще не надані декларантом або уповноваженою особою для підтвердження заявленої митної вартості.

Разом з зазначеним листом-зверненням були надані наступні додаткові документи: оборотно-сальдова відомість по рахунку 3721 за березень-травень 2016 року; карточка рахунка 3721 за березень-травень 2016 року. Крім того, митному органу було надано лист постачальника Laiwu Taifeng Foods Co., Ltd з перекладом на російську мову від 17.05.2016 року.

24.05.2016 року ТОВ «АСС-ІМЄКС» (який діяв від імені позивача) було надано висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати №ГО-2404 від 24.05.2016 року про визначення ринкової вартості товару. Зазначеним висновком Дніпропетровська торгово-промислова палата визначила ринкову вартість товару імбир для суші сорту D із розрахунку 6,1 долл. США за 1 ящик.

25.05.2016 року листом №79 ТОВ «АСС-ІМЄКС» (який діяв від імені позивача) повідомило митний орган про те, що всі документи, як основні так і додаткові, які дають можливість визначити митну вартість товару були надані та надати ще додаткові документи немає можливості.

З урахуванням наданих позивачем документів, Одеською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000063/2 від 25.05.2016 року та застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів, яким скориговано заявлену позивачем митну вартість товару імбир маринований для суші з 19004,85 доларів США до 29400,00 доларів США. В обставинах прийняття вказаного рішення зазначено, що митним органом було проведено аналіз бази даних ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів є більшим: по товару №1-МД від 04.02.2016 року №125130013/2016/401187 та по товару №1-МД від 18.03.2016 року №125130013/2016/403749 становить 0,7 дол. США за кілограм нетто.

Також, відповідачем 25.05.2016 року була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060702/2016/00058.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано до митного оформлення документи, які в повній мірі підтверджують митну вартість товару, а не зазначення певних даних, які на думку відповідача мали б бути зазначені у конкретних документах, не є розбіжністю, а свідчить про неповноту змісту такого документу, що не є підставою вважати про неправомірність дій позивача щодо визначення митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування..

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З матеріалів справи вбачається, що декларантом до митного оформлення для підтвердження заявленої митної вартості товарів разом з митною декларацією були подані, зокрема, наступні документи: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт №01 від 08.08.2014 року; додаткова угода №1 від 13.01.2015 року; додаткова угода №2 від 27.02.2015 року; комерційний інвойс №TF22-20160225 від 25.02.2016 року, банківське платіжне доручення в іноземній валюті №3477 від 04.03.2016 року; банківське платіжне доручення в іноземній валюті №3614 від 05.05.2016 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка про транспортні витрати №1896 від 13.05.2016 року); пакувальний лист б/н від 25.02.2016 року; коносамент (bill of lading) №D від 02.04.2016 року; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 02.04.2016 року; договір про перевезення №2801/15-1 від 28.01.2015 року; договір про надання послуг митного брокера №201 від 12.01.2015 року; сертифікат походження товару форми А №G30106 від 23.03.2016 року; декларація виробника б/н від 02.04.2016 року; сертифікат аналізу б/н від 16.05.2016 року; копія митної декларації країни відправлення №00003269 від 19.03.2016 року; лист про відсутність взаємозалежності б/н від 15.01.2015 року; лист підтвердження відповідності 29.04.2016 року; висновок ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» №1660 від 26.04.2016 року про вартісні характеристики товару; прейскурант (прайс-лист) виробника від 14.02.2016 року; інформація про позитивні результати проведення ветеринарно-санітарного контролю №2761 від 02.04.2016 року.

20.05.2016 року ТОВ «АСС-ІМЄКС» (який діяв від імені позивача) було направлено на адресу відповідача лист №77, в якому підприємство просило митний орган врахувати надані додаткові документи: оборотно-сальдову відомість по рахунку №3712 за березень-травень 2016 року, карточку рахунку 3712 за березень-травень 2016 року, дані бухгалтерського обліку, та лист постачальника товару та ще раз звернули увагу митного органу на те, що чисельні показники вартості товару, які надають змогу здійснити обчислення митної вартості (фактичну сплачену вартість товарів) у повному обсязі містяться у платіжних документах, наданих декларантом до митного органу і розбіжностей у розмірах фактично сплаченої за придбаний декларантом товар не міститься у жодному з документів, наданих декларантом на підтвердження такої митної вартості.

ТОВ «АСС-ІМЄКС» також було надано відповідачеві лист контрагента позивача від 17.05.2016 року та висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати №ГО-2404 від 24.05.2016 року про визначення ринкової вартості товару.

Так, відповідно до листа компанії Laiwu Taifeng Foods Co., Ltd. Dsl 17.05.2016 року (переклад на російську мову): «в соответствии с условиями и положениями Контракта поставки №01 от 08.08.2014, заключенного между компаниями Laiwu Taifeng Foods Co., Ltd. и ООО «ТК Экона», продукция поставляется на условиях FOB (Франко-борт) согласно условиям поставки в редакции Incoterms 2010, если другие условия поставки либо никакие условия поставки не указаны в Счете как указано в Пункте 1 "Предмет Контракта" соответствующего Контракта.

Принимая во внимание, что между компаниями Laiwu Taifeng Foods Co., Ltd. и ООО «ТК Экона» подписан только один Контракт №01 от 08.08.2014, следовательно Счет TF22-20160225 от 25.02.2016 и Калькуляция себестоимости к Счету TF22-20160225, оформленные для компании ООО «ТК Экона», относятся к Контракту №01 от 08.08.2014 и условия поставки считаются FOB (Франко-борт) порт Китайской Народной Республики.»

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що наданні позивачем документи для митного оформлення, підтверджують правомірність дій позивача щодо визначення митної вартості товару.

Також, колегія судді зазначає, що не зазначення певних даних, які на думку Митниці мали б бути зазначені у конкретних документах не є розбіжністю, а свідчить про неповноту змісту такого документу, та не є підставою вважати дії позивача щодо визначення митної вартості товару неправомірними.

Крім того, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач помилково зазначив про наявність розбіжностей в документах позивача, оскільки термін «розбіжність» означає визначення в кількох документах щодо одного і того ж поняття різних даних, ознак.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 ст.57 МК України встановлено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.57 МК України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, вбачається, що Митницею було обрано метод визначення митної вартості за ціною договору щодо аналогічних товарів.

При цьому, згідно наданих Митницею копій декларацій від 04.02.2016 року №125130013/2016/401187 та від 18.03.2016 року №125130013/2016/403749, на які є посилання в рішенні митного органу, вбачається інший склад імбиру маринованого, різний вид товару (позивач отримав SUSHI GINGER GRDE D, а в наданих деклараціях йдеться про SUSHI GINGER, із врожаю 2015 року), різні умови поставки.

Таким чином, колегія суддів вважає рішення Митниці про коригування митної вартості не обґрунтованим.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.199, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_3 ОСОБА_2