Справа № 804/199/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 р. Справа № 804/199/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Селянського (фермерського) господарство «Прогрес» до Васильківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -
Селянське (фермерське) господарство «Прогрес» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Васильківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати дії начальника Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про накладення штрафу на Селянське (фермерське) господарство «Прогрес» у розмірі 10 200,00 грн. за невиконання вимог виконавчого листа у справі № 2-671/2009 від 22.12.2016 року виданого покровським районним судом Дніпропетровської області, неправомірними;
- визнати протиправною та скасувати повністю постанову начальника Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 22.12.2016 року за ВП 21372209 щодо накладення штрафу на Селянське (фермерське) господарство «Прогрес» у розмірі 10 200,00 грн. за невиконання вимог виконавчого листа у справі № 2-671/2009 від 30.11.2009 року виданого покровським районним судом Дніпропетровської області без поважних причин з дати її прийняття.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність підстав для накладення штрафу у зв'язку із тим, що 15.09.2010 року на підставі постанови державного виконавця ВДВС Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 21372209. Даною постановою державним виконавцем наданий строк для добровільного виконання постанови строком до 30.09.2010 року. Разом з тим, копію вказаної постанови позивач не отримав. Відтак, добровільно виконати рішення у визначений у постанові строк, позивач не мав можливості. 27.12.2016 року позивач отримав постанову начальника Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 22.12.2016 року в межах виконавчого провадження ВП 21372209, згідно якої на нього повторно накладений штраф у розмірі 10 200,00 грн. у звязку з невиконанням боржником рішення суду, яке прибуває на примусовому викопаннні. Мотивами прийняття такого рішення стало умисне, без поважних причин невиконання рішення суду.
Позивач вважає, що дії начальника Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо накладення на боржника повторно штрафу за невиконання рішення суду за виконавчим провадженням № 21372209 є протиправними та суперечать вимогам законодавства, у звязку з чим порушують їх права та законні інтереси, а відповідну постанову про накладення на боржника повторно штрафу від 22.12.2016 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належнм чином, просив розглянути справу без його участі, надав письмові заперечення, у яких у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-671, виданого 30.11.2010 року Покровським районним судом Дніпропетровської області про витребування в СФГ «Прогрес» та зобовязання передати ОСОБА_3 критий тік в с. Х.-Чаплине Васильківського району, 1987 року балансовою вартістю 15 300 грн., яке 22.12.2016 року завершене, про що винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження. У звязку з невиконанням боржником рішення суду, державним виконавцем винесені постанови про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн. від 15.11.2016 року та у розмірі 10 200,00 від 22.12.2016 року, які на час розгляду справи перебувають на виконанні.
Таким чином, Васильківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 6 ст. 128 КАС України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання не зявився, ухвалою суду від 07.06.2017 року відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2009 року по справі № 2-671/2009, серед іншого, витребувано в С(Ф)Г «Прогрес» та зобовязано передати ОСОБА_4 сіносховище в с. Хуторо-Саплине Васильківського району 1987 року, балансовою вартістю 42 026,10 грн.
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2010 року рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2009 року по справі № 2-671/2009 було частково змінено, та серед іншого, витребувано в С(Ф)Г «Прогрес» та зообовязано передати ОСОБА_3 також критий тік в с. Хуторо-Чаплине Васильківського району, 1987 року балансовою вартістю 15 300,00 грн.

Судом встановлено, що 30.11.2009 року Покровським районним судом Дніпропетровської області виданий виконавчий лист № 2-671 від 30.11.2009 року та постановою державного виконавця Васильківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 15.09.2010 року відкрито виконавче провадження ВП № 21372209 щодо примусового виконання виконавчого листа 2-671.

15.11.2016 року у виконавчому провадженні № 53204900 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення без поважних причин.

Також, 22.12.2016 року у виконавчому провадженні № 53204935 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення без поважних причин та постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 30.11.2009 року № 2-671.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини п'ятої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частиною шостою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Зі змісту постанови від 15 вересня 2010 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 21372209 з виконання виконавчого листа від 30 листопада 2009 року № 2-671 вбачається, що державним виконавцем Васильківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надано строк для добровільного виконання рішення суду у строк до 30.09.2010 року.

Однак у визначений державним виконавцем строк рішення суду боржником не виконано, у зв'язку із чим на боржника накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду постановою від 15.11.2016 року.

Згідно із статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У зв'язку з тим, що станом на 22 грудня 2016 року рішення боржником було не виконаним, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу від 22 грудня 2016 року, якою за повторне невиконання рішення суду на боржника накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

Також, 22 грудня 2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 21372209, у зв'язку з вжиттям вичерпних заходів примусового виконання рішення, відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Доказів того, що після отримання постанови про накладення штрафу від 15 листопада 2016 року боржником вживалися заходи, спрямовані на виконання рішення суду від 21 квітня 2010 року у справі № 2-671/2009, позивачем не надано, а судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем до Селянського (фермерського) господарство «Прогрес» правомірно за повторне не виконання рішення суду накладено штраф у розмірі 10 200,00 грн згідно постанови від 22 грудня 2016 року ВП № 21372209.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 86 вищевказаного Кодексу, зазначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішені справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю, або частково.

З огляду на сукупність викладених обставин, з урахуванням вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо судового збору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Селянського (фермерського) господарство «Прогрес» до Васильківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1