Справа № 809/217/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/5233/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Шинкар Т.І., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області до Публічного акціонерного товариства «Калушавтотранс» про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Калушавтотранс» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Публічного публічного акціонерного товариства «Калушавтотранс» (далі ПАТ «Калушавтотранс») про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 33364,79 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Публічного публічного акціонерного товариства «Калушавтотранс» на користь Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.12.2015 по 31.12.2016 в сумі 33364 гривні 79 копійок.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції її оскаржило ПАТ «Калушавтотранс». Апелянт по справі просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, а саме те, чи наявний у відповідача обов'язок відшкодувати Пенсійному фонду витрати на виплату і доставку пільгових пенсій. Також зауважив, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_1 працював на ПАТ «Калушавтотранс» з 23 серпня 1979 року по 23 березня 1987 року та з 26 листопада 1987 року по 28 лютого 1992 року працював на ВАТ «Калушхімремонт». Отже, ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача тоді, коли законодавство, яке діяло до 1 січня 1992 року, не передбачало відшкодування підприємством сум виплачених пільгових пенсій.

Представники апелянта у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та дала пояснення, аналогічні викладеним у ній доводам.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Об'єктивних причин, що реально перешкоджали б участі представника у судовому засіданні з наданням відповідних доказів суду вказано не було. У відповідності до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін, належним чином повідомлених про час та місце слухання справи, не перешкоджає судовому розгляду справи. При цьому цією нормою закону чітко встановлено, що розгляд справи в апеляційній інстанції може бути відкладено тільки в разі визнання явки сторони обов'язковою. Оскільки відсутні підстави для такої процесуальної дії, судом ухвалено провести слухання за відсутності представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стаття 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначає, що розмір збору по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій становить 100% від об'єкта оподаткування.

Згідно до вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 6.1 Інструкції, витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого пункту 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягають повному (100%) відшкодуванню.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. (п. 6.5 Інструкції).

Згідно з п. 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Калуським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області надсилались відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії призначеної на пільгових умовах пенсіонеру ОСОБА_1 сума витрат на виплату та доставку такої пільгової пенсії за період з 01.12.2015 по 31.12.2016 рр. становить 33364,79 грн.

Згідно п. 6 Інструкції на адресу відповідача позивачем було направлено Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій для організації надходження сум плати по пільгових пенсіях за списком 2 за грудень 2015 року в сумі 14775,78 грн (а.с. 17-19), та Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій для організації надходження сум плати по пільгових пенсіях за списком 2 у зв'язку із перепризначенням ОСОБА_1 згідно рішення суду від 24.01.2013 пенсії за віком на пільгових умовах відповідачу збільшено нарахування на сумі 10116,89 грн (а.с. 27-31). Вищезазначені розрахунки відповідачем отримані однак, зобов'язань по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, ним не виконано, сума зазначених витрат Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області не відшкодована.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується довідкою-розрахунком про встановлення заборгованості, розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій Списком №2 (а.с. 32) та іншими матеріалами справи.

Доводи відповідача щодо неправомірності призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» спростовуються постановою Калуського міськрайонного суду від 04.04.2013 року № 345/687/13-а, яка набрала законної сили відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року, при цьому судом зараховано в пільговий стаж роботу електрогазозварювальником 5-го розряду дільниці №4 в ремонтно-будівельно-монтажному управління №1 тресту «Калушхімремонт» з 26.11.1987 року по 28.02.1992 року (а.с. 21-23).

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії зазначеним особам призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення ними пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (який чинний з 01.01.1992 року), передбачено, що особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством. При цьому законодавством, яке діяло до 01.01.1992 року не передбачалось відшкодування підприємствами сум виплачених пільгових пенсій.

Отже, якщо особа набрала необхідний пільговий стаж, працюючи на підприємстві на посадах за Списком № 1 чи № 2 та звільнилась до 01.01.1992 року, вона має право на призначення пенсії згідно з статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і відшкодування пенсії не проводиться. При цьому пільговий стаж обчислюється сумарно, і на його загальний підсумок не впливає той факт, що особа працювала на одному чи на декількох підприємствах.

Якщо особа працювала на посадах за Списком № 1 чи № 2 як до так і після 01.01.1992 року, вона має право на призначення пенсії згідно із статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пільговий стаж обчислюється повністю або до моменту виходу особи на пенсію з пільгової роботи, або до припинення особою такої роботи. При цьому, діє порядок покриття витрат на виплату і доставку даної пенсії.

Витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення особою загальновстановленого пенсійного віку, підлягають відшкодуванню. Крім того, якщо особа має пільговий стаж роботи на кількох підприємствах, сума коштів до відшкодування розподіляється пропорційно до пільгового стажу у відсотках.

Так, як ОСОБА_1 продовжував працювати на посаді зі шкідливими умовами праці й після 1 січня 1992 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для призначення йому пенсії за ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» й доводи апелянта є безпідставними.

Тобто, правомірно визначено до відшкодування відповідачу місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначеної відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу акціонерного товариства «Калушавтотранс» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року у справі № 809/217/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді Т.І. Шинкар

Л.Я. Гудим

Повний текст виготовлено 24 жовтня 2017 року.