Справа № 807/2895/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2017 р. м. Київ К/800/7274/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Борисенко І.В., Бившевої Л.І. секретар судового засідання - Калінін О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуКомунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода»
на постановуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2016
у справі № 876/8690/15
за позовомКомунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода»
доУжгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області
пропро визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (далі - Водоканал або платник/позивач) звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом, у якому просило визнати незаконним та скасувати, винесене Державною податковою інспекцією у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (правонаступником якої є Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області далі - ОДПІ, податковий орган/відповідач) податкове повідомлення-рішення від 11.04.2014 №/433/07-01-15-01/03344326/2744.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.07.2015 вказаний позов задоволений в межах заявлених позовних вимог.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2016 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що воно було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду апеляційної інстанцій залишити в силі.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявності підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 березня 2014 року відповідачем на підставі наказу № 305/15-01 від 13 березня 2014 року було проведено документальну невиїзну перевірку дотримання строків сплати (перерахування) податку на додану вартість (далі - ПДВ) позивачем, за результатами якої складено акт № 845/07-01-15-01.

Перевіркою встановлено недотримання строків сплати (перерахування) податку на додану вартість Водоканалом по рішенню ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання №69 від 31.07.2013, рішенню ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання №75 від 30.08.2013, чим допущено порушення вимог статті 203 пункту 203.2 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Здійснено розрахунок штрафних санкцій за вказане порушення у сумі 76 756,00 грн.

На підставі даного акту, 11.04.2014 року, прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш», №/433/07-01-15-01/03344326/2744, яким за затримку (150, 150, 17 календарних днів) сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 767 560,00 грн. позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% - у сумі 76756,00 грн.

Дії по проведення перевірки ОДПІ та наказ від 26 березня 2014 року № 305/15-01, були предметом судового розгляду, про що у іншій справі №807/1516/14 винесено рішення від 23.06.2014 (дата набрання законної сили - 10.03.2015), яким вказана перевірка визнана протиправною, а наказ скасований.

Разом з тим, в даній справі предметом оскарження є податкове повідомлення рішення від 11.04.2014.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції з посиланнями на рішення Верховного Суду України від 27.01.2015 (справа № 21-425а14) зазначив, що правові наслідки перевірки, яка була визнана протиправною не можуть бути правомірними.

Натомість, суд апеляційної інстанції встановивши, що мало місце порушення позивачем вимог ПК України в частині своєчасності погашення узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ, ствердив, що окремі недоліки допущені посадовими особами відповідача під час проведення перевірки не можуть бути підставою для скасування рішення, прийнятого за її наслідками

З оскаржуваною постановою Львівського апеляційного адміністративного суду, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується, з огляду на наступне.

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 ПК України, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.

Як зазначено у пункті 79.1 зазначеної вище статті, документальна невиїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

При цьому, суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді.

Як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, відповідним правом судового оскарження підстав (дії та наказ) для проведення відповідної перевірки, позивач скористався, яке було поновлене постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.06.2014 (справа №807/1516/14), залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2015.

Крім того, зазначені судові рішення були залишені без змін за наслідками їх перегляду Вищим адміністративним судом України (ухвала від 26.04.2017 №К/800/16493/15).

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, з огляду на правову позицію колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладену у постанові від 27.01.2015 (справа №21-425а14), приходить до висновку, що з врахуванням визначених у судовому порядку допущених порушень контролюючого органу під час проведення документальної невиїзної перевірки позивача, є наслідком відсутності правових підстав такої, що в даному випадку свідчить про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення, яке вірно скасоване судом першої інстанції.

Отже, оскільки при вирішенні спору суд апеляційної інстанції, порівняно із судом першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі обставин, тому його рішення підлягає скасуванню із залишенням рішення суду першої інстанції в силі. Висновки суду першої інстанції у повній мірі охоплюють зміст спірних правовідносин, а його рішення відповідає меті та завданню адміністративного судочинства в Україні.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Зважаючи на викладене, постанова суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення підлягає скасуванню, а помилково скасована постанова суду першої інстанції - залишенню в силі в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2016 скасувати, залишивши в силі постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.07.2015.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, що беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Судді В.П. Юрченко І.В. Борисенко Л.І. Бившева