Справа № 607/12288/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2017 Справа №607/12288/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: Ліщинському О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції

про: визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, проскасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 433671 від 27 вересня 2017 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 08 лютого 2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 433671, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до даної постанови 27 вересня 2017 року о 08 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Тойота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Листопадова, 3 в м. Тернополі, здійснив проїзд в зоні дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною та необґрунтованою.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, з невідомих суду на те причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Представник позивача адвокат Майка А.Б. у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що 27 вересня 2017 року його довіритель керував автомобілем по вул. Листопадовій в м. Тернополі та припаркував свій транспортний засіб у дворі будинку №3 та був зупинений інспектором поліції. Останній звинуватив ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, а саме здійсненні проїзду в зоні дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено», однак дане звинувачення є необґрунтованим, оскільки знак 3.21 на вул. Листопадовій встановлений з табличкою 7.1.1 «60 м», яка позначає місце відповідного обмеження, а саме вказує відстань від знака до початку небезпечної ділянки, місця запровадження відповідного обмеження або певного об'єкта (місця), розташованого попереду за ходом руху, а тому ОСОБА_2 правил дорожнього руху не порушував. Тому просить скасувати постанову якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.8.4 «в» Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки «Тойота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Листопадова, 3 в м. Тернополі, здійснив проїзд в зоні дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 433671, громадянин ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Тойота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Листопадова, 3 в м. Тернополі, здійснив проїзд в зоні дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.8.4 «в» Правил дорожнього руху України, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. В свою чергу знак 3.31 «В'їзд заборонено» забороняє в'їзд усіх транспортних засобів.

В свою чергу, диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП передбачає, зокрема, порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з наявних у суду матеріалів, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій зазначено, що ОСОБА_2 порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено», відповідачем не представлено суду жодних достатніх належних доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в той час, коли відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у графі 8 зазначно, що «до постанови додається - відео ВО-0003», однак згадана у постанові відеофіксація суду не представлена.

Таким чином суду не зрозуміло, на підставі чого на момент винесення постанови інспектор зробив висновок про порушення ОСОБА_2 ПДР та яким чином він мав намір довести позивачу факт порушення ним п.8.4 «в» викладений у постанові.

Натомість, у судовому засіданні представник позивача представив суду фотофіксацію, на якій зображено розміщення дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» а саме: на вул. Листопадова в м. Тернополі із правої сторони проїжджою частини дороги поблизу Катедрального Собору, розміщений знак 3.21 під яким міститься табличка 7.1.1 яка вказує на відстань від знаку до початку небезпечної ділянки, місця запровадження відповідного обмеження або певного об'єкта (місця), розташованого попереду за ходом руху. Таким чином початок дії дорожнього знаку 3.21 розпочинається через 60 метрів від місця його встановлення, а ОСОБА_2 на вул. Листопадова повернув у двір будинку №3 де зупинив свій автомобіль, тому в його діях будь-якого порушення Правил дорожнього руху не було.

Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку при вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову, піддавши ОСОБА_2 адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки суд дійшов до висновку, що постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки обставини викладеній у ній не підтверджені жодним доказом, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 17, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 122, 247, 251, 280, 288, 289 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №433671 від 27 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо