Справа № 223/596/17
Суддя: Дочинець С. І.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 223/596/17
Провадження номер: 2-а/223/40/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області, діючий як місцевий адміністративний суд в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, до ОСОБА_3 міського управління соціального захисту населення про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_3 міського управління соціального захисту населення про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Позивачка вимоги адміністративного позову обґрунтовує тим, що вона разом з недієздатною дочкою ОСОБА_2 з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту були змушені залишити місце свого постійного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, та переміститись після початку проведення антитерористичної операції (далі - АТО) до міста Миргород Полтавської області, а пізніше до міста Вугледара Донецької області. Рішенням Докучаєвського міського суду Донецької області від 14.04.2004 року дочку позивачки ОСОБА_2 визнано недієздатною та призначено позивачку її опікуном, відповідно до довідки МСЕК №166866 від 29.08.2011 року ОСОБА_2 встановлено інвалідність І «А» групи з дитинства, остання потребує постійного догляду. У звязку з вищевикладеним 03.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про призначення щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І групи в наслідок психічного розладу на наступний шестимісячний термін, однак позивачці було відмовлено в нарахуванні щомісячної грошової допомоги, оскільки відповідачем 16.03.2017 року прийнято рішення №4290 про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи на підставі ч 1 п. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», у звязку з поверненням внутрішньо переміщеної особи до місця постійного проживання.

Однак, позивачка, не погоджуючись з зазначеним рішенням зазначає, що відповідно до відповіді з Державної прикордонної служби України Головного центра обробки спеціальної інформації за період часу з 01.09.2016 року не вбачається відсутність її знаходження за місцем проживання понад 60 діб, фактичне місце проживання за задекларованою адресою позивачки з дочкою підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов сімї №532 від 14.03.2017 року, а тому у відповідача були відсутні обґрунтовані підстави для прийняття рішення №4290 від 16.03.2017 року.

З огляду на зазначене, позивачка просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №4290 від 16.03.2017 року про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначені позивачці виплати щомісячної грошової допомоги, особі яка проживає з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком ЛКК потребує стороннього догляду, за заявою від 03 березня 2017 року, та зобовязати Вугледарське міське УСЗН призначити та виплатити позивачці зазначену грошову допомогу за заявою від 03 березня 2017 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник позивачки ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, якою просив справу розглядати за його відсутності та відсутності його довірительки - позивачки ОСОБА_1

Представники відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, якої просила дану справу розглядати без участі представника ОСОБА_3 міського управління соціального захисту населення. Позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги адміністративного позову підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивачка є опікуном над недієздатною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом першої групи «А» з дитинства та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується рішенням Докучаєвського міського суду Донецької області від 14 квітня 2004 року та довідкою до Акту огляду МСЕК серії 10ААА №166866 від 29.08.2011 року (а.с. 7,10).

Відповідно до довідки №23 Докучаєвської міської лікарні ОСОБА_2 встановлено діагноз тяжка розумова відсталість з поведінковими розладами (а.с. 16).

Позивачка ОСОБА_1 та її недієздатна донька ОСОБА_2 22.07.2016 року стали на облік у ОСОБА_3 міському управлінні соціального захисту населення як внутрішньо переміщені особи з міста Докучаєвська Донецької області до міста Вугледара Донецької області, що підтверджується відповідними довідками № та № від 22.07.2016 року. Рішенням про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи №4290 від 16.03.2017 року дія довідки внутрішньо переміщеної особи позивачки від 22.07.2017 року № була скасована, на підставі п.п. 3 п. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (а.с. 11, 15).

Як вбачається з відповіді відповідача № 01-1/10-3057 від 10.05.2017 року на адвокатський запит №1925 від 14.04.2017 року, ОСОБА_1 вперше звернулась до Управління за призначенням щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи в наслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, 30.09.2016 року та яка рішенням комісії була призначена позивачці. За наявності підстави, передбаченою ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» управлінням було прийнято рішення про скасування дії довідки позивачки, як внутрішньо переміщеної особи, у звязку з чим в подальшому відмовлено у призначені виплати щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи в наслідок психічного розладу (а.с. 13).

Відповідно до Витягу із протоколу №12 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 20.03.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні виплати щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком ЛКК потребує постійного стороннього догляду, у звязку з скасуванням 16.03.2017 року довідки внутрішньо переміщеної особи позивачки, на підставі ч. 1 п. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (а.с. 14).

Згідно відповідей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №64/А-6987 від 14.06.2017 року та № 64/А-12869 від 21.09.2017 року на запити ОСОБА_1, останній повідомлено, що за період часу з 01.09.2016 року по 20.03.2017 року та з 25.01.2017 року по 04.09.2017 року позивачка не виїжджала до тимчасово окупованої території України терміном більше ніж на один місяць (а.с. 17, 28).

Позивачка 10.04.2017 року повторно стала на облік до ОСОБА_3 міського управління соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа з міста Докучаєвська Донецької області до міста Вугледара, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 10 квітня 2017 року (а.с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є, зокрема, громадянин України, якого змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа, зокрема, повернулася до покинутого місця постійного проживання.

У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абз. 2 п. 3 ч. 2 ст. 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2000 року №1192 «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним» (далі Постанова КМУ №1192 від 02 серпня 2000 року) щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним (далі - допомога на догляд) надається відповідно до статті 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» у грошовій формі.

Згідно п. 4 Постанови КМУ №1192 від 02 серпня 2000 року допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за ним.

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ №1192 від 02 серпня 2000 року виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли: сталися зміни у складі сім'ї у зв'язку із смертю або зміною місця проживання інваліда I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд; закінчився строк установлення інвалідності I чи II групи і протягом місяця не підтверджено встановлення групи інвалідності, яка дає право на призначення допомоги на догляд; інвалід I чи II групи внаслідок психічного розладу перебуває на повному державному утриманні або стаціонарному лікуванні впродовж повного календарного місяця.

Згідно п. п. 4 п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів країни від 08.06.2016 року №365 (далі Порядок), соціальні виплати припиняються у разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Виходячи з вище викладеного, приймаючи до уваги інформацію надану Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, щодо перетинання позивачкою державного кордону України, лінії розмежування між Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією України, а також той факт, що максимальна відсутність останньої за місцем фактичного проживання не перевищує 30 діб, суд приходить до висновку, що відповідач не мав законних підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», для прийняття рішення №4290 від 16.03.2017 року та скасування довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, а як наслідок, також були відсутні підстави, передбачені п. п. 4 п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, для відмови позивачці у призначені виплати щомісячної грошової допомоги, особі яка проживає з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком ЛКК потребує стороннього догляду, за заявою від 03 березня 2017 року.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що відповідач визнав вимоги позову в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №4290 від 16.03.2017 року про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначені позивачці щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком ЛКК потребує стороннього догляду, за заявою від 03 березня 2017 року, та зобовязати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомоги особі, яка проживає з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком ЛКК потребує стороннього догляду, за заявою від 03 березня 2017 року.

Відповідно до п. п. 9, 19 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка, як представник недієздатного інваліда І групи, та відповідач, як виконавчий орган міської рад, на який покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення, звільнені від сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 7, 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», п. п. 1, 4, 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2000 року №1192 «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним», п. п. 4 п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів країни від 08.06.2016 року №365, ст. ст. 41, 122, 158, 162, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, до ОСОБА_3 міського управління соціального захисту населення про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_3 міського управління соціального захисту населення №4290 від 16.03.2017 року про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 міського управління соціального захисту населення щодо відмови у призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, виплати щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком ЛКК потребує стороннього догляду, за заявою від 03 березня 2017 року.

Зобовязати Вугледарське міське управління соціального захисту населення призначити та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячну грошову допомогу особі, яка проживає з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком ЛКК потребує стороннього догляду, за заявою від 03 березня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку і подана в апеляційну інстанцію через Вугледарський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення, а в звязку з застосуванням судом ч. 3 ст. 160 КАС України оголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, вона може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_6