Справа № 342/767/17
Суддя: Федів Л.М.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/767/17
Провадження № 2-а/342/42/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Городенківського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правовопрушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з суд з позовом до поліцейського Городенківського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2, в якому просить: поновити строк для звернення до суду, оскільки він пропущений ним з поважних причин; визнати дії поліцейського Городенківського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2017 року серія АР №207063 протиправними; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 207063 від 07.05.2017р., винесену поліцейським Городенківського ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України, та стягнення штрафу в розмірі 425 гривень; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; витрати по справі покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.07.2017 року позивач отримав поштовий конверт Городенківського районного відділу державної виконавчої служби. В даному поштовому конверті знаходився лист старшого державного виконавця Городенківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 11.07.2017 року, згідно якого Городенківський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, керуючись ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" направляє ОСОБА_1 для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2017 року винесену при примусовому виконанні постанови № АР 207063 від 07.05.2017 року складеної поліцейським Городенківського ВП ст.сержант поліції ОСОБА_2. Згідно даного листа державного виконавця Городенківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3, який позивач отримав 29.07.2017 року, йому стало відомо про те, що поліцейський Городенківського ВП ст. сержантом поліції ОСОБА_2 стосовно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.05.2017 року серія АР № 207063, в якій йдеться про те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Форд Транзит, д.н.з. НОМЕР_1, 07.05.2017 року в 00 год. 05 хв. в м. Городенка по вул. Чупринки нібито керував автомобілем без посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію даного автомобіля. За дане нібито адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. З винесеною постановою позивач категорично не згідний, адже такої події вказаної відповідачем в постанові взагалі не було, оскільки 07 травня 2017 року 00 год. 05 хв. по вул. Чупринки в м. Городенка, він взагалі не керував транспортним засобом. ОСОБА_1 вважає дану постанову необгрунтованою, сфабрикованою, такою, що не відповідає нормам чинного законодаства України; вважає дії відповідача щодо нього протиправними, такими, що порушують його законні права і інтереси.

Позивач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Під час прийняття рішення по справі просить врахувати обставини, встановлені постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31.07.2017 року по справі № 342/440/17.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, що стверджено розпискою при матеріалах справи.

Передбачених ч.1 ст.128 КАС України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльностіКонституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 207063 від 07.05.2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, 07.05.2017 року о 00 год. 05 хв. в м. Городенка по вул. Чупринки керував автомобілем Форд Транзіт, номерний знак НОМЕР_1, без посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію даного автомобіля, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

11.07.2017 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови № АР 207063, виданої Городенківським відділенням поліції 17.05.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 850 грн. штрафу у дохід держави, що стверджено копією постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП № 54270160, винесеної старшим державним виконавцем Городенківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 Копію вищенаведеної постанови, ОСОБА_1 отримав 29.07.2017 року, про що свідчить копія супровідного листа Городенківського районного відділу ДВС від 11.07.2017 року, копія поштового конверту 875), відстеження поштового відправлення Укрпошти за № 875.

У відповідності до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

За приписами статей 121 - 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність за даними нормами права настає лише за вчинення адміністративного правопорушення під час керування транспортним засобом. Однак адміністративна відповідальність не настає під час руху транспортного засобу, так як до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху притягається водій транспортного засобу і лише під час керування транспортним засобом та порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також судом достовірно встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови у відповідача не було взагалі будь-яких доказів у відповідності до вказаної норми права, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. А тому незрозуміло на підставі чого відповідач зробив висновок про наявність достатніх підстав прийняття оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідачем вчинено ряд дій з грубим порушенням вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року з послідуючими змінами та доповненнями, статей 251, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статті 35 Закону України «Про національну поліцію». А тому за таких обставин суд приходить до висновку про визнання дії поліцейського Городенківського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2017 року серія АР №207063 протиправними.

Оскаржувана постанова винесена посадовою особою органу Національної поліції, яка уповноважена КУпАП на розгляд справ про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративністягнення мають право працівни-ки органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням,виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 246 Кодексу України про адміністративні правопорушення порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Підставою стверджувати про наявність правопорушення є сам факт керування транспортним засобом.

Так як згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року з послідуючими змінами та доповненнями, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

В оскаржуваній постанові відповідач вказує про те, що позивач 07.05.2017 року о 00 год. 05 хв. в м. Городенка по вул. Чупринки керував автомобілем Форд Транзіт, номерний знак НОМЕР_1, без посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію даного автомобіля.

Також із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що відповідач керуючись положеннями статей 33 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення постановив: застосувати до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривень.

У відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 1 ст. 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як слідує з копії постанови Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31.07.2017 року по справі № 342/440/17 (провадження № 3/342/126/2017) провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Судом встановлено, що ОСОБА_1 не був зупинений поліцейськими 07.05.2017 року о 00 год. 05 хв. в м. Городенка по вул. Чупринки Івано-Франківської області, як особа, яка керувала транспортним засобом марки "Форд Транзіт", д.н.з. НОМЕР_1.

Доказів вини позивача суду надано не було, а сама постанова не є належним доказом вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятого рішення, в матеріалах справи відсутні будь-які докази вини позивача, а тому відповідач не мав правових підстав притягати позивача до відповідальності. У зв'язку з наведеним вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Позовна вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, оскільки це питання вирішується особою (органом), що розглядає справу про адміністративне правопорушення. Адміністративний суд лише перевіряє прийняте рішення на відповідність вимогам чинного законодавства та не наділений повноваженнями на закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні позову.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідачем не вчинено всі передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення процесуальні дії для повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В результаті незрозуміло, на підставі чого відповідач зробив висновок про наявність достатніх підстав для прийняття оскаржуваної постанови. Також відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскарженої постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст.69 КАС України, на підтвердження факту допущення позивачем порушення ПДР. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення даного позову.

Відповідно до ст. 99 КАС України, ст. 289 КУпАП скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Частина 1 ст. 100 КАС України передбачає, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В даному випадку постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 207063 від 07.05.2017 року була винесена без участі позивача. ОСОБА_1 дану постанову не отримував. 29.07.2017 року через поштовий зв'язок позивач отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП № 54270160, винесену старшим державним виконавцем Городенківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3, про що свідчить відстеження поштового відправлення Укрпошти за № 875, а тому у суду достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними і цей строк слід поновити.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 72, 126 ч. 1, 251, 252, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст.17,18, 41, 71, 72,159,160,161, 162,163, 167, ч.2 ст.171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії поліцейського Городенківського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2017 року серія АР №207063 протиправними.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 207063 від 07.05.2017р., винесену поліцейським Городенківського ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_2, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В решті адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Федів Л.М.