Справа № 522/10310/17
Суддя: Тарасов А. В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/1598/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді - Тарасова А.В.

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою Приватної виробничо-торгової фірми «Евіта» до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування вимог (припису) Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР, визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету ОМР,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування вимог (припису) Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради №011494 про демонтаж тимчасової споруди, що розташована адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1-Н від 25.04.2017 року та визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 203 «Про демонтаж тимчасових споруд» від 25.05.2017 року в частині внесення до Переліку тимчасових споруд, що підлягають демонтажу, оформленого додатком до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.05.2017 р. № 203, до тимчасових споруд, що підлягають знесенню тимчасової споруди, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1 - Н, яка належить ПВТФ «Евіта». Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначив, що 25.04.2017 року позивачу був виданий припис Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, припис № 0011494 від 25.04.2017 року ПВТФ «Евіта» про демонтаж тимчасової споруди за адресою: м. Одеси вул. Маразліївська, 1-Н.

Крім того, позивач зазначив, що при прийнятті видачі припису, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради не врахувало, що позивач є власником нежилої будівлі з навісом, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1 - Н. Оскільки на підставі припису, прийнято рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 203 «Про демонтаж тимчасових споруд» від 25.05.2017 р., яким зобов'язано Управління розвитку споживчого ринку та захисту споживачів Одеської міської ради вжити заходів з демонтажу тимчасових споруд згідно з переліком, позивач зазначає, що вказане рішення також прийнято з порушенням норм законодавства та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні, представники позивача за довіреностями Саганович О.Ю., Попов М.М. підтримали подану позову заяву, зазначили, що співробітниками Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради здійснювались спроби щодо знесення належного на праві власності майна. Директор Приватної виробничо-торгової фірми «Евіта» ОСОБА_3 також підтвердила вищезазначені обставини.

Представник Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР - Ходжалієв А.С. заперечував проти позову, зазначив, що дії Управління щодо складення відповідних приписів стосувались виключно тимчасової споруди, а не на належне позивачу приміщення, проте конкретно визначити яка саме тимчасова споруда розміщена в порушення вимог законодавства не зміг. Надав письмові заперечення проти позову, згідно яких зазначив про законність дії відповідача в частині надання припису на демонтаж тимчасової споруди.

Представник відповідача виконкому Одеської міської ради Вінюков В.М. у судовому засіданні також заперечував проти позову, зазначив, що оскільки предметом припису є саме тимчасова споруда яка зі слів позивачів наразі не існує, права позивачів жодним чином не порушені. Крім того, зазначив, що тимчасову споруду складає пристроєні до навісу стовбці, двері, та утворений в результаті цього літній майданчик, з якого здійснюється господарська діяльність, без правових підстав. Також надав суду письмові заперечення проти позову, згідно яких зазначив про незаконність дій позивача в частині експлуатації літнього майданчику під навісом.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 195 від 06.12.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левченко Н.А., ПВТФ «Евіта» є власником нежилої будівлі та навісу, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1-Н.

На підставі вищезазначеного договору, позивачу видане свідоцтво № 022527 від 24.12.2002 року, начальником представництва по УКВ Одеської міської ради про право власності на нежилу будівлю з навісом за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1-Н.

Згідно припису Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради №011494 позивача зобов'язано здійснити демонтаж тимчасової споруди, що розташована адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1-Н, при цьому припис не містить ані конкретне визначення цієї споруди, ані площу, ані конкретне місцерозташування.

З розділу другого, п.1 акту обстеження тимчасової споруди від 25.04.2017 року вбачається, що вказане споруда є пересувною, та в цей же час має площу 24 метри.

В якості доданої фотофіксації об'єкта, зазначено фотозображення фасаду кафе «Хвиля», з якого не вбачається, яка ж саме споруда є тимчасовою та підлягає демонтажу.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 203 «Про демонтаж тимчасових споруд» від 25.05.2017 р., прийнятий перелік тимчасових споруд, що підлягають демонтажу, згідно якого, підлягають знесенню, тимчасова споруда, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1 - Н, яка належить ПВТФ «Евіта». Відповідно до листа «Нове БТІ» від 04.08.2017 року було встановлено, що під час технічної інвентаризації об'єкту нерухомості не було виявлено змін в загальній та основній площі об'єкту.

Згідно з технічним паспортом від 04.08.2017 року, виданим ТОВ «Нове БТІ», технічним паспортом, виданим 08.04.2002 року КП «ОБМТІ та РОН», вбачається наявність навісу з площею 45,9 кв.м.

Таким чином, площа території під навісом складає 45,9 кв.м., тоді як в акті про обстеження тимчасової споруди від 25.04.2017, зазначено площу тимчасової споруди в 24 метри.

Задовольняючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до п. 1.4 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 року № 3961-VI, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Під пересувною тимчасовою спорудою, розуміється споруда, яка не має закритого приміщення для тимчасового перебування людей, у якій може бути розміщене торговельне обладнання, низькотемпературний прилавок, лоток, ємність, торговельний автомат, інші пристрої для сезонної роздрібної торгівлі та іншої підприємницької діяльності, у тому числі спеціальні причепи та напівпричепи (згідно з ДСТУ 2984-95 «Засоби транспортні дорожні»), а також відкриті (літні) майданчики, за виключенням майданчиків, у складі яких відсутні помости, огорожі, намети, шатри.

У судовому засіданні, зокрема з пояснень представників відповідачів, було встановлено, що під пересувною тимчасовою спорудою, співробітниками управління розумілась територія під навісом, двері та вікна які вмонтовані під навіс, які становлять територію літнього майданчику в якому здійснюється господарська діяльність.

Разом з тим, діючими будівельними нормами та відповідним законодавством не заборонено встановлення конструкції для підтримки навісу. Так, наприклад, згідно ДБН В.2.2-Х-20ХХ ганок - відкрита прибудова до фасаду в місці головного входу, що включає навіс перед входом для захисту від опадів крильця та конструкції, що підтримують цей навіс.

Посилання відповідача виконкому Одеської міської ради на Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна від 24.05.2001 року, затвердженої наказом Держбуду України стосовно віднесення навісу до тимчасової конструкції, висновків суду не спростовує.

Суд не погоджується з посиланням відповідача на незаконність дії щодо встановлення опор для навісу, оскільки це сприяє безпечності конструкції для відвідувачів закладу.

Підсумовуючи вищезазначене, суд зазначає, що враховуючи нечіткий, неконкретний характер припису, неможливо встановити, яку саме тимчасову споруду зазначила посадова особа, яка видала оскаржуваний припис. Посилання представника виконкому Одеської міської ради та фактичне тлумачення дій посадових осіб Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради дефектів оскаржуваного припису не усувають, а відтак припис та прийняте на підставі нього рішення виконкому Одеської міської ради слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Критерій законності означає, що втручання органу місцевого самоврядування у право власності особи повинно здійснюватися на підставі рішення, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його положень. Сам лише факт, що його положення передбачають більш як одне тлумачення, означає, непередбачуваний характер оспорюваних дії та рішень.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що оскаржувані рішення прийняті не обґрунтовано, не розсудливо, а відтак підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.9, 11, 71, 159, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватної виробничо-торгової фірми «Евіта» до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування вимог (припису) Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР, визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету ОМР - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати, вимогу (припис) Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради №011494 про демонтаж тимчасової споруди, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маразліїська, 1-Н, від 25.04.2017 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №203 «Про демонтаж тимчасових споруд» від 25.05.2017 року в частині внесення до Переліку тимчасових споруд, що підлягають демонтажу, оформленого додатком до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.05.2017 року №203, до тимчасових споруд, що підлягають знесенню нежилу будівлю з навісом, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1-Н, яка належить ПВТФ «Евіта».

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя А.В. Тарасов

10.10.2017