Справа № 823/691/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року справа № 823/691/17

м. Черкаси

11 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Тимошенко В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_2, треті особи: публічне акціонерне товариство Банк Михайлівський, товариство з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-розрахунковий центр, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2017 року до суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_2 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якій просив:

1) визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_2, що полягає у не включенні даних про рахунки ОСОБА_1 № 6001, № 002 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

2) зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_2 включити дані про рахунки ОСОБА_1 №6001, №002 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позов мотивовано тим, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський за відсутності правових підстав не включила позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що призвело до порушення його прав на отримання коштів. Тому просив задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач та представник ПАТ Банк Михайлівський у судове засідання не прибув, однак щодо задоволення адміністративного позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях, в яких зазначено, що правовідносини з перерахування позивачем коштів виникли внаслідок укладення договору між позивачем (позикодавець) та ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр (позичальник). Зокрема зазначає, що кошти в розмірі 171000,00 грн перераховані позивачем саме ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр, а в подальшому вказані кошти та проценти повернуті позивачу фінансовою компанією на його рахунок. Таким чином ПАТ Банк Михайлівський не були залучені кошти від позивача в рамках банківських продуктів з метою обліку їх на рахунку позивача або/та нарахування процентів, а отже, позивач не є вкладником Банку в розумінні Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надав суду письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що Фонд затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою переліку. При цьому, представник зазначив, що згідно наданої інформації уповноваженої особи, Фондом включено позивача до переліку для здійснення виплат на суму 40251, 26 грн., а 22.12.2017 останній отримав грошові кошти в ПАТ «ПУМБ». Розгляд справи просив здійснювати без його участі.

Після зясування всіх обставин справи, суд, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України перейшов до розгляду справи у письмове провадження.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

Суд встановив, що 13.01.2016 між ОСОБА_1 (клієнт) та ПАТ ОСОБА_3 (ОСОБА_3) укладено договір № 980-021-000003408 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», за умовами якого ОСОБА_3 по ініціативі клієнта відкриває клієнту на його імя поточний рахунок №6001, в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування.(а.с. 10).

Також, 13.01.2016 відповідно до заяви (оферти) №200430352, відкритий картковий рахунок "Ощадна картка №6002"(а.с. 11).

13.01.2016 між ОСОБА_1 (сторона-1) та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» (сторона-2) був укладений договір № 980-021-000174954. Відповідно до п. 1.2 договору сторона - 2 приймає від сторони - 1 у власність кошти в сумі 71000,00 грн. (з виплатою процентів) на строк 378 днів та зобов'язалася повернути кошти і виплачувати проценти в порядку та на умовах, встановлених цим договором. Переказ коштів підтверджується квитанцією № QS337501 від 13.01.2016.(а.с. 12)

Згідно з договором про внесення змін б/н від 31.03.2016 до договору № 980-021-000174954 від 13.01.2016, між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр», у зв'язку з домовленістю сторін збільшена сума коштів, що передається стороною-1 у власність сторони-2 на суму 60000 грн. Таким чином, предмет договору склав 131000 грн.(а.с. 14)

Переказ коштів підтверджується квитанцією № QS823101 від 31.03.2016 на суму 60000грн.(а.с. 15)

Також, відповідно до договору про внесення змін №1 від 13.01.2016 до договору №980-021-000174954 від 13.01.2016, сторона-2 сплачує стороні-1 проценти та повертає кошти в безготівковій формі на рахунок сторони-1 № 6002 в ПАТ «Банк Михайлівський».(а.с. 13)

19 травня 2016 року на особові рахунки позивача від TOB "Інвестиційно-розрахунковий центр" надійшли кошти в розмірі 131000 грн. та 400,84грн., що вбачається з довідок про стан рахунків: листи від 12.09.2016 № ЗГ1(К)/11525 та № ЗГ1(К)/115246 ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с. 16-17):

19.05.2016 в сумі 400,84 грн., з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-021-000174954 від 13.01.2016»;

19.05.2016 в сумі 131000,00 грн., з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-021-000174954 від 13.01.2016».

Відповідно до листів від 12.09.2016 року № ЗГ1(К)/11525/1 та № ЗГ1(К)/11526/1 ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлено, що вищевказані перекази (транзакції) є нікчемними (а.с. 18-19).

На підставі рішення Правління НБУ від 23.05.2016 №14/БТ виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення від 23.05.2016 №812 про запровадження з 23.05.2016 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_4

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 №124-рш Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський виконавча дирекція цього Фонду прийняла рішення від 12.07.2016 №1213 про початок процедури ліквідації банку з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно та делегування повноважень ліквідатора банку ОСОБА_4, якого замінено на ОСОБА_2 з 05.09.2016.

25.11.2016 позивач звернувшись до відповідача з заявою щодо включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Проте відповіді на вказану заяву отримано не було.

Відповідно до витягу з Акту № 2 від 01.06.2016 комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, встановлено нікчемність транзакцій з перерахування 19.05.2016 коштів ТОВ ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР на рахунки фізичних осіб в ПАТ Банк Михайлівський (а.с. 85-87).

Однак, судом встановлено, що грошові кошти в сумі 40000 грн., що надійшли платіжним дорученням від ТОВ ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР на рахунок позивача в ПАТ Банк Михайлівський 19.05.2017 з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-021-000202706 від 11.03.2016» отримано ОСОБА_1 22.12.2016.

Отже, суд погоджується з доводами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо отримання позивачем відшкодування коштів в сумі 40000грн., проте наголошує на тому факту, що дані кошти виплачені згідно інших цивільно-правових угод, які не входять до предмету позову.

Врахувавши встановлені обставини справи суд керувався положеннями ч.1 ст.26 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон №4452-VI), згідно з якою Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Водночас вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.п.3-4 ч.1 ст.2 Закон №4452-VI).

Вищевказаними обставинами справи підтверджується, що кошти позивача, отримані банком на його рахунок, вважаються вкладом у розумінні п.3 ч.1 ст.2 Закон №4452-VI.

Частинами 1-2 ст.27 Закону №4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Згідно з ч.3 ст.27 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Врахувавши, що законом встановлено конкретні строки, протягом яких має бути вчинена певна дія уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів, суд дійшов висновку, що будь-які перевірки документів, на підставі яких виникли правовідносини між банком та його клієнтом мають бути здійснені протягом вказаного строку і опісля особи мають бути включені до певного списку. Крім того, така інформація має бути повною.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі Положення), уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Переліки на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) складаються в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та засвідчуються підписами уповноваженої особи Фонду, головного бухгалтера банку та відбитком печатки банку (за наявності), в електронному вигляді - у csv-файлах. Дані на паперових носіях та в електронному вигляді повинні бути ідентичними.

Інформація про вкладника в переліках має забезпечувати можливість його ідентифікації відповідно до законодавства.

Переліки в електронному вигляді можуть бути передані до Фонду засобами електронної пошти Національного банку України.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

На підставі п.2-5 розділу IІІ Положення Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується директором-розпорядником або заступником директора-розпорядника та засвідчується відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.

Отже відповідач наділений повноваженнями щодо включення осіб у перелік вкладників у визначені строки та надавати з цього приводу додаткову інформацію для формування Загального реєстру безпосередньо Фондом. Однак таких дій не вчинено.

Представник ПАТ Банк Михайлівський у своїх запереченнях зазначив, що перерахування коштів з рахунку ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр на поточний рахунок позивача є нікчемним в силу вимог ст. 216 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, перерахування коштів з рахунку ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр на поточний рахунок позивача було здійснено 19 травня 2016 року, тобто до прийняття рішення Національним банком України від 23 травня 2016 року №14/БТ Про віднесення ПАТ Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних та прийняття Виконавчою дирекцією Фонду гарантування рішення № 812 Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень тимчасового адміністратора та рішення від 13 червня 2016 року № 991 Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними роз'яснено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Згідно ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктом 1.24 ст.1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі.

Згідно п.1.30 даного Закону визначено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Як вбачається з пояснень позивача та наданих документів ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр відповідними платіжними дорученням зі свого розрахункового рахунку ініціював переказ коштів на повернення позик та процентів позивачу на підставі відповідних договорів між ними.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч.3 даної статті правочин може бути віднесений до нікчемного у випадку, якщо банк вчинив за таким договором певні дії (відчужив майно, здійснив оплату, прийняв зобов'язання, переоформив договір, тощо).

ПАТ Банк Михайлівський, виконуючи розрахунковий документ ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на суму коштів, які переказувались. А отже ПАТ Банк Михайлівський не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр, забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Суд також звертає увагу, що списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року.

Відповідно до п.1.4 гл.1 Інструкції № 22 розрахунковий документ документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

А отже, договори, які було укладено між позивачем та ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр за своєю природою та змістом не є розрахунковим документом.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень, і строків їх подання до банку.

ПАТ Банк Михайлівський при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Крім того, відповідно до 5.4.3. договору від 13.01.2016 №980-021-000174957 ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр мало право на дострокове повернення коштів позивачу у будь-який момент дії договору.

Таким чином, в уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо перерахунку коштів з рахунків ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр на рахунок позивача.

Враховуючи зазначене, на підставі ч. 2 ст. 27 Закону №4452-VI рахунок позивача мав би бути включеним до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

За таких обставин, оскільки протиправними діями були порушені гарантовані ч.1 ст. 26 Закону №4452-VI права позивача на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, вимога позивача про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 включити дані про рахунки ОСОБА_1 № 6001, № 002 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, підлягає до задоволення.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги у вказаній частині суд виходить з того, що обов'язок відповідача на вчинення відповідних дій прямо передбачений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Окрім того, згідно частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням вказаної норми Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що для повного захисту прав позивача, суд повинен визнати протиправним і скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ Банк Михайлівський (оформлене Наказом 42/2 від 01 червня 2016 року) в частині щодо позивача, оскільки задоволення позовних вимог про вчинення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський дій про надання Фонду інформації щодо позивача як вкладника, за умови чинності наказу, яким визнано нікчемним договір між позивачем та ПАТ Банк Михайлівський буде суперечити вимогам Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та Положенню про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами.

В контексті наведеного, суд зазначає, що за відсутності підстав нікчемності правочинів уповноважені особи Фонду зобов'язані включити дані про рахунки позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак вказаних дій не вчинили, чим допустили протиправну бездіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КАС України).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо посилання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на неможливість стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає таке.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 16 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Для цілей цього Закону працівниками Фонду вважаються особи, які займають посади, передбачені штатним розписом.

Тобто, як вбачається з викладених норм, уповноважена особа Фонду є посадовою особою Фонду.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір має бути присуджено на користь позивача за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ Банк Михайлівський, що полягає у не включенні даних про рахунки ОСОБА_1 № 6001, №6002 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Визнати протиправним і скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ Банк Михайлівський від 01.06.2016 №42/2 Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів у тому числі договорів), що є нікчемними в частині затвердження результатів проведення перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр з перерахування коштів на рахунки ОСОБА_1 в ПАТ Банк Михайлівський.

Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ Банк Михайлівський включити дані про рахунки ОСОБА_1 №6001, №6002 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НС № 348981, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1280 (одну тисячу двісті вісімдесят) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Тимошенко