Справа № 322/511/17(2/322/143/17)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 жовтня 2017 року м. Київ К/800/29616/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 05.09.2017 касаційну скаргу Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області залишено без руху.

У строк, встановлений судом касатор усунув недоліки касаційної скарги, проте у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову від 27.04.2017 № 08 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15.05.2017 в задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2017. постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15.05.2017, скасовано. прийнято нове рішення про задоволення позову. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення адміністративної комісії Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 27.04.2017 № 08 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

У касаційній скарзі Новомиколаївська селищна рада Новомиколаївського району Запорізької області, не погоджуючись з даним рішенням, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Судами втановлено, що 27.03.2017 інспектором СРПП Новомиколаївського ВП старшим лейтенантом поліції Бобенко Є.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1, відповідно до якого 07.03.2017 громадянин ОСОБА_1 знаходився по вул. Соборній навпроти магазину «Світанок» торгував з рук у невстановленому місці квітами тюльпанами, чим порушив п.10.2.29 правил благоустрою смт. Новомиколаївка.

На підставі вказаного протоколу, 27.04.2017 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новомиколаївсьго району Запорізької області, ОСОБА_1 було визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст..152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, згідно з ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Отже, з зазначених приписів вбачається, що адміністративним правопорушенням вважається зокрема порушення норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, визначені відповідним органом місцевого самоврядування, за які для громадян передбачена відповідальність у виді накладення штрафу від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів.

Судами встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності було встановлення посадовою особою поліції здійснення ним торгівлі тюльпанами з рук в смт. Новомиколаївка по вул. Соборності навпроти магазину «Світанок», що мало наслідком порушення правил благоустрою.

Так, відповідно до п.10.2.29 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку і дотримання тиші на території Новомиколаївської селищної ради, затвердженої рішенням Новомиколаївської селищної ради від 26.08.2011 року, на об'єктах благоустрою юридичним особам (їх філіям, представництвам, відділенням) фізичним особам-підприємцям, а також громадянам України забороняється торгувати з рук, машин, землі або іншим чином у невстановлених місцях.

Тобто, в даному випадку працівником поліції було виявлено факт порушення позивачем заборон, визначених правилами благоустрою.

Водночас, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема значимість вчиненого правопорушення, наявність обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, наявність заподіяної шкоди.

В оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, відповідачем було тільки визначено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та визначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Проте, згідно з ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тобто, при притягненні особи до адміністративної відповідальності, вид і розмір стягнення має визначатися виходячи зі значності вчиненого правопорушення та мати достатній виховний характер для правопорушника.

В даному випадку, вказані обставини відповідачем не визначались, що виходячи з положень чинного законодавства, має наслідком порушення одного з принципів адміністративної відповідальності, а саме що визначений вид адміністративного стягнення та його розмір має відповідати значимості вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст.2 КАС України, а саме що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, виходячи з наявності у суду обов'язку визначення вказаних критерій відповідності при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, вони в свою чергу є обов'язковими для суб'єктів владних повноважень при прийнятті відповідних рішень або вчиненні дій або бездіяльності.

Суд погоджується з висноком суду апеляційної інстанції щодо необґрунтованості прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ННовомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз