Справа № 760/8794/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/8794/17 Головуючий у 1-й інстанції: Українець В.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Аліменка О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі - відповідач) про:

- визнання неправомірною відмови відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків;

- зобов'язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ у розмірі 84 % від розміру заробітної плати, яка включає в себе: посадовий оклад, премії, надбавку за вислугу років, надбавку за ранг та інші надбавки, а також матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків за 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією, відповідно до довідки від 28.05.2014 р. № 48, виданої УПФУ в Солом'янському районі м. Києва, з 19.11.2016 р.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року адміністративний позов було задоволено частково, у межах позовних вимог за період з 01.01.2017 р.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити апеляційну скаргу, так як, на його думку, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - зміні з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 15.01.2010 р. ОСОБА_2 перебуває на обліку Правобережного ОУПФУ в м. Києві та отримує пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII.

26.12.2016 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про включення до складу її заробітної плати, з розміру якої здійснюється обчислення пенсії, сум «інших виплат», що були нею отримані у період роботи з січня 2009 року по грудень 2010 року, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зазначених у довідці від 28.05.2014 р. № 48.

27.12.2016 р. відповідач листом № 1580/02/У-1351 відмовив позивачу в задоволенні її вимог у зв'язку з тим, що чинним законодавством не передбачено здійснення такого перерахунку.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що суми «інших виплат», зазначених у довідці від 28.05.2014 р. № 48, повинні бути враховані відповідачем при обчисленні пенсії позивача, оскільки на них нараховувались та сплачувались страхові внески.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, однак вважає, що судом було допущено неточності при формулюванні резолютивної частини рішення, що впливає на її зміст та потребує зміни, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про державну службу», який був чинним на момент виникнення у позивача права на пенсію та у відповідній редакції (далі - Закон № 3723-XII), «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР), «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 4 статті 37 Закону № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Частиною 1 статті 1 Закону № 108/95-ВР передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень частини 2 статті 33 Закону № 3723-XII, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону № 1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У статті 41 Закону № 1058-IV визначено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що отримувані державним службовцем суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічний правовий висновок був викладений Верховним Судом України в постанові від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, що у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, та є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оскільки єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування був нарахований на всі виплати, отримані позивачем за місцем роботи, у тому числі й «інші виплати», що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою /Т.1 а.с. 13-14/, то в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для врахування сум зазначених виплат при обчисленні пенсії позивача.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що право на врахування сум зазначених виплат при обчисленні пенсії позивач набула ще на момент призначення пенсії на підставі ст. 37 Закону № 3723-XII у відповідній редакції.

Доводи апелянта про те, що чинним законодавством України не визначено права, як і не передбачено підстав, порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу», колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки спірним у даній справі є питання не про право позивача на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а про право на виплату пенсії, обчисленої з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та на врахування яких позивач мала право під час призначення пенсії, тобто фактично спір стосується питання виправлення помилок, що були допущені під час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 28.09.2017 р. по справі № 442/921/17.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч приписам ч. 2 ст. 71 КАС України, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження, не надав суду жодних доказів, не навів будь-яких інших доводів, які б підтверджували правомірність його дій при відмові позивачу в перерахунку її пенсії, та не переконав судову колегію у своїй правоті.

При цьому, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з 01.01.2017 р., з огляду на приписи ст. 45 Закону № 1058-IV.

Крім того, колегія суддів встановила, що в абзаці другому резолютивної частини оскаржуваної постанови суд першої інстанції, правильно вирішивши позовні вимоги по суті, допустив неточність при викладенні їх змісту, визнавши протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ та постанови КМУ від 06.04.2016 р. № 292, а не щодо відмови у здійсненні перерахунку її пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди, включених у довідку від 28.05.2014 р. № 48, як про таке просила позивач у своєму адміністративному позову і в чому, власне, й полягає спір у цій справі.

З огляду на викладене та у відповідності до ст. 195 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги.

Отже, судом першої інстанції було правильно вирішено спір по суті, однак порушено приписи ст. 11 КАС України, що призвело до суттєвих неточностей при викладенні резолютивної частини рішення, та відповідно до ст. 201 КАС України є правовою підставою для його зміни в цій частині, а в іншій частині, у відповідності до ст. 200 КАС України, рішення суду підлягає залишенню без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві підлягає задоволенню частково, постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року - зміні шляхом викладення абзацу другого її резолютивної частини в наступній редакції: «Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку її пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди, включених у довідку від 28.05.2014 р. № 48», а в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві - задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року - змінити, виклавши абзац другий її резолютивної частини в наступній редакції: «Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку її пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди, включених у довідку від 28.05.2014 р. № 48».

В іншій частині постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді: