Справа № 1512/2-а-227/11
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2011-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1512/2-а-227/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2011 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Мішанчук О.Ф.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Одеської міської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_2 земельних ресурсів Одеської міськради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішення міськради

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким скасувати рішення Одеської міської ОСОБА_5 №1793 ХХІІІ від 31 жовтня 2000 року Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0960 га, що знаходиться у користуванні гр..ОСОБА_6, земельної ділянки площею 0,0587 га, що знаходиться у користуванні гр..ОСОБА_7, земельної ділянки площею 0,0943 га, що знаходиться у користуванні ОСОБА_8, за адресою м.Одеса вул.Достоєвського,4 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських спорудв частині передачі у приватну власність ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,0943 га за адресою м.Одеса вул.Достоєвського,4 у м.Одесі для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. ОСОБА_1 у позові стверджувала, що рішення міськради порушує її права, як правомірного землекористувача. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник Одеської міськради позов не визнала.

Не погодились з позовом і представники третіх осіб: УЗР Одеської міськради, ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Суд вислухав представників сторін, вивчив матеріали по даній справі та по справі за №2-1328/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Одеської міськради, УЗР Одеської міськради про розподіл домоволодіння, визначення порядку користування земельною ділянкою, скасування рішення Одеської міськради, визнання державного акту на землю недійсним і встановив наступне:

На підставі свідоцтва про приватну власність на домоволодіння від 1 липня 1974 року ОСОБА_8 і ОСОБА_5 на праві власності у рівних частках належали 3/10 частини домоволодіння по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі. Після смерті ОСОБА_5 її дочка ОСОБА_1 23.10.1980 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/20 частини домоволодіння по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі. Свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 належним чином зареєструвала в КП ОМБТІ і РОН. Зазначена частина домоволодіння складається з житлового будинку літ.Е, літнього будинку літ.Т, сараю літ.Ц, вбиральні літ.П, душу літ.Р, прибудови літ.М. Домоволодіння по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі в цілому складалось з 3-х житлових будинків, господарських споруд і розташовувалось на земельній ділянці загальною площею 3545 кв.м. У 1996 році ОСОБА_1 виїхала на постійне проживання до Ізраїлю. В 1998 році ОСОБА_1 видала своєму родичу ОСОБА_8 довіреність на приватизацію її частки земельної ділянки по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі. ОСОБА_8 звернувся до Одеської міськради з заявою про безоплатну передачу йому у власність 943 кв.м. земельної ділянки по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що належать йому на праві власності з 1974 року. На підставі технічної документації по інвентаризації земельної ділянки, виготовленої УЗР Одеської міськради та правовстановлюючих документів на будівлі і споруди рішенням Одеської міськради за №1793- ХХІІІ від 31.10.2000 року земельна ділянка по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі була передана у приватну власність власників домоволодіння у такому співвідношенні: ОСОБА_9 0,0960 га, ОСОБА_7- 0,0587 га і ОСОБА_8 0,0943 га. 20 лютого 2001 року ОСОБА_8 було видано державний акт на право приватної власності на землю ділянку площею 0,0943 га по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі. Розпорядженням Київської рай адміністрації Одеської міськради №1993 від 22.10.2001 року затверджено перерахунок ідеальних часток у домоволодінні №4 по вул.Достоєвського у м.Одесі гр.ОСОБА_8 На підставі зазначеного розпорядження рай адміністрації ОСОБА_8 отримав свідоцтво про право власності на 12/100 частин домоволодіння по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі. Розпорядженням адміністрації розмір частки ОСОБА_1 у домоволодінні №4 по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі визначено у розмір 8/100. Після смерті у 2007 році ОСОБА_8 спадщину прийняли спадкоємці першої черги ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Позивачева сторона стверджує, що рішення міськради від 31.10.2000 року не відповідає правовстановлюючим документам на домоволодіння і порушує її право на користування земельною ділянкою, тому як на земельній ділянці площею 0,0943 га, що передана у власність ОСОБА_8 розташовані і її ОСОБА_1 - будівлі і споруди. Позивачка вимагає скасувати рішення міськради в частині передачі у приватну власність ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,0943 га по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі.

Представник Одеської міськради не визнав позов ОСОБА_1 з тих підстав, що ОСОБА_10 втратила право власності на 3/20 частин будівель і споруд по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі, не користуючись цими будівлями і спорудами майже 20 років.

Представник ОСОБА_2 земельних ресурсів та Одеської міськради, не погоджуючись з позовом ОСОБА_1, стверджував,що рішення Одеської міськради №1793-ХХІІІ від 31.10.2000 р. прийнято в межах повноважень міської ради, на підставі наданих правовстановлюючих документів на житловий будинок, документів про відведення земельної ділянки первісному власнику для індивідуального житлового будівництва, технічної документації по інвентаризації земельної ділянки та відповідає вимогам Закону.

Представники ОСОБА_4 і ОСОБА_3, не визнали позов ОСОБА_1 з тих підстав, що питання приватизації земельної ділянки у 1997 році було узгоджено з позивачкою, що підтверджується її довіреністю і її підписом на акті про узгодження меж земельної ділянки. Крім того, представники третіх осіб посилались на наявність по вул.Достоєвського,4 земельної ділянки, яка ніким з співвласників домоволодіння не приватизована і ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися до Одеської міськради з відповідною заявою.

Відповідачева сторона посилалась на порушення ОСОБА_11 процесуальних строків, встановлених законом для звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права.

При вищевикладених обставинах суд вважає позов ОСОБА_12 підлягаючим задоволенню з таких підстав: позивачка набула у 1980 році право власності на 3/20 часток будівель і споруд в домоволодінні по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі. Згідно з вимогами ст..ст.90,101 Земельного Кодексу в редакції 1970 року (який діяв на час набуття позивачкою власності на частину домоволодіння) до ОСОБА_12 перейшло право на користування земельною ділянкою, на якій було розташоване домоволодіння. До виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю ОСОБА_1 користувалась належною їй часткою будівель і споруд і часткою земельної ділянки, на якій розташовані ці будівлі і яка необхідна для їх обслуговування. У 1998 році ОСОБА_1 уповноважила своєю довіреністю ОСОБА_8 оформити приватизацію її частки земельної ділянки по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі, для чого дозволила підписувати від її імені усі документи, що відносились до приватизації земельної ділянки. Суд встановив, що ОСОБА_8 приватизував земельну ділянку площею 0,0943 га по вул.Достояєвського,4 у м.Одесі, яка необхідна для розташовування і обслуговування будівель і споруд, належних на праві власності не тільки ОСОБА_8 , але й ОСОБА_1 Оформляючи документи, необхідні для приватизації земельної ділянки, ОСОБА_8 не зазначив, що на спірній ділянці розташовані будівлі позивачки.

Доводи про втрату ОСОБА_1 права власності на будівлі і споруди по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі не містяться на матеріалах справи і Законі позивачка не позбавлялась у встановленому Законом порядку права власності на 3/20 частки у домоволодінні по вул.Достоєвського,4 у м.Одесі. До того, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнають за позивачкою право власності на частину будівель і споруд у домоволодінні.

Не відповідають вимогам Закону доводи представників третіх осіб про наявність по вул.Достоєвського,4 іншої ділянки, на яку ОСОБА_1 може надати заяву про приватизацію. Належні позивачці будівлі розташовані саме на спірній ділянці і саме частина цієї ділянки є необхідною для обслуговування будівель і споруд.

ОСОБА_1 надала до суду копію паспорта громадянки України, тому суд не приймає до уваги доводи відповідачів про відсутність у ОСОБА_1 права на приватизацію ділянки. До того ж, ч.5 ст.120 ЗК в редакції 2001 року передбачає, що при переході права власності на будівлю або споруду до громадян, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля або споруда.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не порушила строк звернення до суду з позовом щодо захисту порушеного права: відповідачева сторона не надала будь-яких письмових доказів того факту, що ОСОБА_1 надсилалось рішення Одеської міськради №1793-ХХІІІ від 31.10.2000 року (або вона була інакше з ним ознайомлена) у період з 2000 р. по 2008 рік. До суду ОСОБА_1 звернулась у 2008 році з цивільним позовом про скасування зазначеного рішення Одеської міськради , про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, про визначення порядку користування земельною ділянкою. Під час судового розгляду справи позивачка довідалась про наявність розпорядження Київської рай адміністрації про перерахунок розміру часток співвласників у домоволодінні, яке було постановлене без повідомлення про це ОСОБА_1 7 грудня 2010 року суд задовольнив заяву представника ОСОБА_1 про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 в частині скасування рішення міськради, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року. Адміністративний позов від ОСОБА_1 до суду надійшов 7.12.2010 року.

Таким чином, рішення Одеської міськради №1793 ХХІІІ від 31 жовтня 2000 року Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0960 га, що знаходиться у користуванні гр..ОСОБА_6, земельної ділянки площею 0,0587 га, що знаходиться у користуванні гр..ОСОБА_7, земельної ділянки площею 0,0943 га, що знаходиться у користуванні ОСОБА_8, за адресою м.Одеса вул.Достоєвського,4 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських спорудв частині передачі у приватну власність ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,0943 га за адресою м.Одеса вул.Достоєвського,4 у м.Одесі для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель порушує права та інтереси ОСОБА_1 щодо користування земельною ділянкою, необхідною для розміщення і обслуговування належних їй будівель і споруд, тому рішення міськради підлягає скасуванню в цій частині.

Керуючись ст.158-163 КАС України, суд

Постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірним і скасувати рішення Одеської міської ОСОБА_5 №1793 ХХІІІ від 31 жовтня 2000 року Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0960 га, що знаходиться у користуванні гр..ОСОБА_6, земельної ділянки площею 0,0587 га, що знаходиться у користуванні гр..ОСОБА_7, земельної ділянки площею 0,0943 га, що знаходиться у користуванні ОСОБА_8, за адресою м.Одеса вул.Достоєвського,4 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських спорудв частині передачі у приватну власність ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,0943 га за адресою м.Одеса вул.Достоєвського,4 у м.Одесі для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Постанова може бути оскаржена до Одеського адмінстартивного апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя Калашнікова О. І.