Справа № 750/8665/17
Суддя: Коверзнев В. О.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/8665/17
Провадження № 2-а/750/1166/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання - Мачачі І. П., позивача, її представника - адвоката Корольової Л. В., представника відповідача - Железної І. П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

08.09.2017 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірною відмови відповідача у призначенні субсидії з травня 2017 року та зобов'язання відповідача призначити їй субсидію на оплату житлово-комунальних послуг починаючи з травня 2017 року.

В обґрунтування позову зазначила, що у відповідача не було законних підстав для відмови в призначенні їй субсидії з огляду на відсутність боргів по сплаті обов'язкових платежів за надані житлово-комунальні послуги.

У судовому засіданні позивач та її представник пред'явлений позов підтримали та наполягали на задоволенні.

Представник відповідача позов не визнала. Вона пояснила, що станом на травень місяць 2017 року позивач мала прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг водопостачання та водовідведення в сумі 1041 грн 85 коп., яку вона добровільно не погасила, що відповідно до пункту 15 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива є безумовною підставою для відмови в призначенні субсидії на наступний строк.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Смишляєво Кемеровської області Російської Федерації. Натепер позивач має вік 82 роки, при цьому вона є інвалідом І групи і проживає одна в квартирі АДРЕСА_1; єдиним джерелом існування позивача є пенсія по інвалідності яка складає 1565 грн 43 коп. (а. с. 3, 18, 20).

Загальна площа квартири, в якій проживає позивач становить 54.8 м2. Через скрутне фінансове становище позивач тривалий час отримувала субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, яку призначав і виплачував відповідач (а. с. 74-79).

Строк виплати субсидії закінчився в квітні 2017 року. Утім, посилаючись на наявність простроченої заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, відповідач ухвалив рішення про відмову в призначенні позивачеві субсидії на наступний період, починаючи з травня 2017 року.

Судом встановлено, що останню субсидію було призначено позивачу на оплату житлово-комунальних послуг на площу квартири в 48.87 м2, у той час, коли її загальна площа становить 54.8 м2, а також на загальний обсяг споживання води, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» (далі - Постанова № 409), який становить 4 м3, у той час, коли комунальне підприємство «Чернігівводоканал» здійснювало нарахування плати за споживання води за нормативами, затвердженими Чернігівською міською радою, - в обсязі 7.8 м3.

Водночас, пунктом 31 Постанови № 409 встановлено, що в разі затвердження органами місцевого самоврядування норм споживання житлово-комунальних послуг, що перевищують соціальні нормативи, визначені цією постановою, компенсація додаткових витрат громадянам, яким відповідно до законодавства призначено субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, у разі відсутності квартирних приладів обліку холодної та гарячої води здійснюється за рахунок місцевих бюджетів.

Таким чином, позивач як одинока особа та інвалід 1 групи має право на компенсацію частини житлово-комунальних послуг, які перевищують соціальні нормативи, за рахунок місцевого бюджету міста Чернігова.

Втім, як випливає з листа виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 10.10.2017 № 1024/20-6645 (а. с. 39), у міському бюджеті міста Чернігова за період з 01.01.2016 року по 30.09.2017 року кошти на компенсацію додаткових витрат громадянам, яким відповідно до законодавства призначено субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, у разі відсутності квартирних приладів обліку холодної та гарячої води, не передбачались.

За таких обставин, заборгованість виникла саме внаслідок не оплати витрат на житлово-комунальні послуги, нарахованих в зв'язку з перевищенням соціальних нормативів, встановлених Постановою № 409, не з вини позивача, а з вини Чернігівської міської ради, яка не забезпечила компенсацію додаткових витрат, пов'язаних з оплатою спожитих позивачем житлово-комунальних послуг понад соціальну норму.

Згідно із частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що ухвалене відповідачем рішення про відмову в призначенні позивачеві субсидії починаючи з травня 2017 року не відповідає критеріям добросовісності, розсудливості та пропорційності, оскільки відповідачем не було враховано вік та стан здоров'я позивача, які позбавляють її можливості самостійно розібратися в умовах призначення субсидії; позивачу не було роз'яснено відповідачем наявне в неї право звернутися із заявою про призначення субсидії на всю площу квартири та не з'ясовано хто-саме є винним у виникненні заборгованості з оплати послуг з водопостачання та водовідведення, при цьому було застосовано формальний підхід до вирішення питання щодо наявності підстав для призначення субсидії, внаслідок чого позивача позбавлено права на субсидію по оплаті за житлово-комунальні послуги, чим, з урахуванням чинних натепер тарифів на житлово-комунальні послуги, фактично позбавлено позивача засобів до існування.

Крім того, в рішенні про відмову в призначенні позивачу субсидії вказано, що підставою для відмови є несплата позивачем обов'язкового платежу, що не відповідає дійсності.

За таких обставин, пред'явлений позов є таким, що ґрунтується на законі, при цьому підтверджується належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 158 - 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити. Визнати протиправним і скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради про відмову в призначенні ОСОБА_3 субсидії на оплату житлово-комунальних послуг з травня 2017 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради призначити ОСОБА_3 субсидію на оплату житлово-комунальних послуг починаючи з травня 2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя В. О. Коверзнев