Справа № 805/3120/17-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/3120/17-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 р. Справа №805/3120/17-а

час прийняття постанови:14:55

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Христофоров А.Б.

при секретарі: Кульматицькій В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства “КДЗ” до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним наказу від 30.08.2017 року №976 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ "КДЗ".

В обґрунтування адміністративного позову посилається на те, що Головним управлінням ДФС у Донецькій області 30.08.2017 року було прийнято наказ №976, яким на підставі п. 20.1 ст.20, п. 39.4 ст. 39, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.2, пп. 78.1.15 п.78.1 ст. 78, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «КДЗ». Вказує, що у контролюючого органу не було підстав для проведення перевірки, оскільки контрагент позивача задекларував позитивне значення об’єкта оподаткування з податку на прибуток за 2012 рік, а позивач задекларував від’ємне значення об’єкта оподаткування з податку на прибуток за 2012 рік, то обов’язок з подання звіту про контрольовані операції за 2013 рік виникає саме у контрагента позивача та звільняє платника податку від подання звіту про такі операції за 2013 рік, а отже відсутні правові підстави для здійснення документальної перевірки.

Представник відповідача надав заперечення на адміністративний позов, в якому звертає увагу на те, що підприємством у встановлений законодавством термін не надано звіт про контрольовані операції за 2013 рік центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, а тому контролюючим органом правомірно прийнято рішення щодо організації проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «КДЗ». Просили у задоволенні позову відмовити.

Представники сторін у судове засідання не з’явились, про час дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з заявами та клопотаннями про відкладання розгляду справи до суду не звертались.

З урахуванням ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькі області, є суб’єктом владних повноважень та згідно ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Судом встановлено, що наказом від 30.08.2017 № 976 про проведення документальної позапланової перевірки на підставі вимог п. 20.1 ст.20, п. 39.4 ст. 39, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.2, пп. 78.1.15 п.78.1 ст. 78, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України , призначено проведення документальної позапланової перевірки ПрАТ «КДЗ» з питань своєчасності складання та подання звіту про контрольовані операції для податкового контролю 2013 рік з 5 вересня 2017 року тривалістю 5 робочих днів. (а.с. 7)

При цьому, судом встановлено, що 05.09.2017 року позивачем було використано право не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки, про що було складено відповідний акт №1112/05-99-14-14/00191138 від 05.09.2017. (а.с.8)

Підставою відмови на розсуд платника податків є відсутність достатніх правових підстав вважати наявність контрольованих операцій за 2013 рік та відповідного подання звіту про такі операції.

При перевірці правильності та обґрунтованості винесення Головним управлінням ДФС у Донецькій області наказу від 30.08.2017 № 976 щодо проведення документальної планової виїзної перевірки позивача, суд зазначає, що відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 75.1.2 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом;

Відповідно до пп. 78.1.15 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу.

Для цілей цього Кодексу, відповідно до пп.39.2.1.1 п.39.2 ст.39 ПК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) контрольованими операціями є: зокрема, господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов’язаними особами - резидентами, які: зокрема, сплачують податок на прибуток підприємств та/або податок на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «КРВЗ» у 2012 та 2013 році застосовував пільги з податку на додану вартість – код пільги 14010394 – «За нульовою ставкою оподатковується операція з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту». (а.с.35-38).

Відповідно до пп. 39.2.1.4. п.39.2 ст.39 ПК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) господарські операції, передбачені у підпунктах 39.2.1.1 і 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума таких операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний звітний календарний рік.

Крім того, про наявність здійснення господарської операції з придбання (продажу) товарі, (робіт, послуг) з пов’язаною особою – резидентом понад 50 млн. грн.. зазначено позивачем у позовній заяві та сторонами не оспорювається.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що податковим органом у межах та у спосіб визначений чинним законодавством України було правомірно сформовано спірний наказ від 30.08.2017 № 976.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судовий збір розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 186, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову за позовом Приватного акціонерного товариства “КДЗ” до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним наказу – відмовити.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Христофоров А.Б.