Справа № 712/6015/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/6015/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мельник І.О. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Муханьковій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління поліції охорони в Черкаській області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління поліції охорони в Черкаській області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення до Департаменту поліції охорони Національної поліції України документів, необхідних для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, ОСОБА_4.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення (висновок) за заявою ОСОБА_4 від 09 березня 2017 року щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 850 від 21 жовтня 2015 року.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити розгляд за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги належить до виключної компетенції МВС України.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 18 жовтня 1995 року прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, що підтверджується копією трудової книжки, серії НОМЕР_1.

Відповідно до акту №1 про нещасний випадок старшого прапорщика міліції ОСОБА_4, 17 грудня 2012 року останній прибув до розташування підрозділу СПМО «Титан» у встановленому форменому одязі по сезону та під час виконання службового завдання перебував тривалий час під дією екстремальних температур. Ввечорі 19 грудня 2012 року відчув біль в нижніх кінцівках, наступного дня звернувшись до лікарської установи позивачеві було встановлено діагноз «відмороженя пальців ступнів І-ІІ ст.»

Відповідно до виписки № 2191/119720 ОСОБА_4 з 20 грудня 2012 року по 03 січня 2013 року перебував на лікуванні в лікарні УМВС України в Черкаській області;

Згідно з свідоцтвом про хворобу № 70 Військово - лікарської комісії УМВС України в Черкаській області від 19 лютого 2015 року підтверджено захворювання (травми) ОСОБА_4, що пов'язано з виконанням службових обов'язків.

02 березня 2015 року ОСОБА_4 звільнився з органів внутрішніх справ, що підтверджується копією трудової книжки, серії НОМЕР_1

Відповідно до Акту МСЕК серії 12 ААА № 195474 від 19 листопада 2015 року ОСОБА_4 встанволено ІІ групу інвалідності.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 10 ААА № 012719, ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_4 складає 80 %.

27 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача з рапортом з доданими документами про призначення одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, проте листом від 05 травня 2016 року № 17/3-87л йому було повернуто документи та відмовлено в проведені дій з призначення одноразової грошової допомоги.

Позивач 12 липня 2016 року звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при МВС України в Черкаській області про визнання протиправними дій, скасування актів та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у справі № 823/907/16 даний позов задоволено, зокрема, зобов'язано ліквідаційну комісію управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно розглянути рапорт (з доданими документами) ОСОБА_4 про призначення йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з отриманням захворювання, повязаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ; зобов'язано ліквідаційну комісію управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо проведення виплати ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням захворювання, пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року залишено без змін постанову Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 823/907/16. Рішення суду набрало законної сили.

Надалі позивачем 09 березня 2017 року подано заяву (рапорт) до Ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при МВС України в Черкаській області з доданими необхідними документами про призначення одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності. 17 березня 2017 року було затверджено Висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 в розмірі 275 600 грн.

Листом Міністерства внутрішніх справ №15/2-1069 від 31 березня 2017 року департаменту поліції охорони роз'яснено, що видатки на забезпечення діяльності ДСО у Державному бюджеті України для МВС не були передбачені ні в минулі роки, ні в 2017 році. Урахування в бюджеті МВС витрат на виплату зазначеної допомоги колишнім працівникам міліцї охорони призведе до порушення бюджетного заканодавства.

Вважаючи відмову відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги протиправною, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Закону України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно ч.6 статті 23 Закону України «Про міліцію» (далі - Закон № 565-XI) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок №850), передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, зокрема, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України) (пункт 7 Порядку № 850).

За пунктами 8, 9 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, із наведених правових норм слідує, що з метою реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням групи інвалідності, працівнику міліції необхідно звернутись із відповідною заявою (рапортом) до керівника органу внутрішніх справ, у якому він проходив службу. Керівник органу внутрішніх справ, у свою чергу, подає МВС України висновок щодо виплати грошової допомоги, за результатами розгляду якого МВС України приймає відповідне рішення про виплату або про відмову у виплаті грошової допомоги. У разі відмови - управління внутрішніх справ письмово повідомляє особу із зазначенням мотивів відмови.

Отже, прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги належить до виключної компетенції МВС України.

Аналогічна правова позиція наведена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 07 листопада 2016 року у справі №818/563/16, від 11 травня 2017 року у справі №286/2846/16.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач фактично не заперечує право позивача на отримання грошової допомоги, однак, відмовляє в призначенні та виплаті такої з посиланням на те, що вона повинна виплачуватися поліцією охорони за рахунок власних надходжень відповідно до п. 27 Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1993 року №615 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 серпня 2001 року №1053), про що також наголошує в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає зазначені покликання відповідача необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, позаяк, пунктом 27 вказаного Положення передбачено, що «Державна служба охорони за рахунок коштів, що надходять від виконання договорів, здійснює особисте обов'язкове страхування своїх працівників, які безпосередньо виконують функції з організації та здійснення заходів охорони та безпеки, страхування належного їй майна, цивільної відповідальності, пов'язаної з експлуатацією службових транспортних засобів, з віднесенням сум на валові витрати, а також може здійснювати особисте страхування спеціалістів, управлінського та обслуговуючого персоналу від нещасних випадків, пов'язаних з виконанням службових обов'язків, та своєї цивільної відповідальності за неналежне виконання зобов'язань за укладеними цивільно-правовими договорами».

Тобто, у вказаному нормативно - правовому акті відсутній обов'язок Державної служби охорони здійснювати виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або настання інвалідності працівника міліції охорони.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Відтак, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову частково.

Отже, при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.