Справа № 826/14089/15
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року м. Київ К/800/34384/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороза В.Ф.
Стрелець Т.Г.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Партії "Соціалістична Україна" до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, скасування рішень за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на додаткову постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року

в с т а н о в и л а :

Партія "Соціалістична Україна" в Окружному адміністративному суді м. Києва пред'явила позов до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, скасування рішень.

З урахуванням заяви про зміну (уточнення) позову просила:

- визнати протиправними дії щодо визнання таким, що втратило чинність свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації - газети "Соціалістична Харківщина";

- визнати протиправним та скасувати пункт 12 Наказу Міністерства юстиції України від 05 червня 2015 року № 860/5;

- зобов'язати вилучити з Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності відомості про втрату чинності свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації - газети "Соціалістична Україна".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року апеляційну скаргу Партії "Соціалістична Україна" задоволено.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов Партії "Соціалістична Україна" задоволено.

Визнано протиправними дії Міністерства юстиції України щодо визнання таким, що втратило чинність свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації - газети "Соціалістична Харківщина"; визнано протиправним та скасовано пункт 12 наказу Міністерства юстиції України від 05 червня 2015 року № 860/5, зобов'язано Міністерство юстиції України вилучити з Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності відомості про втрату чинності свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації - газети "Соціалістична Харківщина" (з урахуванням ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2016 року про виправлення описки у постанові від 24 грудня 2015 року).

12 вересня 2016 року на адресу Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява, в якій представник позивача просив прийняти додаткове рішення про компенсацію витрат на правову допомогу (послуги адвоката).

Додатковою постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року заяву представника Партії "Соціалістична Україна" про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.

Прийнято додаткову постанову про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь Партії "Соціалістична Україна" витрат на правову допомогу в розмірі 16566,16 грн.

Посилаючись на необґрунтованість рішення апеляційного суду, Міністерство юстиції України у касаційній скарзі просить його скасувати та відмовити Партії "Соціалістична Україна" у задоволенні заяви про прийняття додаткової постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Постановляючи додаткове судове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення заяви представника Партії "Соціалістична Україна".

Колегія суддів вважає, що такий висновок є правильним, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

- щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

- суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

- судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 87 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 87 КАС України витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Документи, які не відповідають встановленим вимогам є недопустимими.

Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу Партії "Соціалістична Україна" у даній справі надавала адвокат Самойленко А.В. з адвокатського об'єднання "Національна правова палата".

Між Партією "Соціалістична Україна" та адвокатським об'єднанням "Національна правова палата" укладено договір від 23 червня 2015 року № 76Ф про надання правової допомоги, за умовами пункту 2.4 якого вартість однієї години фактично витраченого часу на надання правової допомоги становить 480 грн.

Додатковою угодою від 01 вересня 2015 року № 1 пункт 2.4 Договору від 23 червня 2015 року № 76Ф викладено у новій редакції, відповідно до якої вартість однієї години фактично витраченого часу на надання правової допомоги встановлено у розмірі 550 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 01 січня - 1218 грн., з 01 вересня - 1 378 грн.

Отже, граничний розмір компенсації за годину роботи у період з 01 січня 2015 року по 31 серпня 2015 року становив 487,20 грн. (1218 грн. х 40 відсотків), а з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року - 551,20 грн. (1378 х 40 відсотків).

Визначена у договорі від 23 червня 2015 року № 76Ф та у додатковій угоді від 01 вересня 2015 року № 1 до нього вартість однієї години фактично витраченого часу на надання правової допомоги не перевищує суми витрат за годину, яка може бути компенсована згідно зі статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

В акті приймання-передачі фактично наданої правової допомоги, складеного 01 червня 2016 року, зазначено зміст фактично витраченого часу, кількість фактично витрачених годин, вартість 1 (однієї) години з податком на додану вартість та загальна вартість.

Наявними у матеріалах справи документами підтверджуються склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, щодо наведеного у зазначеному акті приймання-передачі фактично витраченого часу представником позивача на:

- підготовку проекту та подання позовної заяви (підписано представником позивача Самойленко А.В.);

- складання довідки про відсутність спорів від 11 серпня 2015 року;

- ознайомлення з матеріалами справи 21 серпня 2015 року, 28 серпня 2015 року, 11 вересня 2015 року, 15 жовтня 2015 року, 21 січня 2016 року;

- складання процесуальних документів: клопотання про розгляд справи у судовому засіданні від 01 вересня 2015 року; пояснення на заперечення проти позову; заяви про зміну (уточнення) позовних вимог від 01 вересня 2015 року, додаткові пояснення до апеляційної скарги;

- підготовка апеляційної скарги від 26 жовтня 2015 року;

- представництво інтересів у Київському апеляційному адміністративному суді 26 листопада 2015 року - 1 год.

Таким чином, обґрунтування вимоги про стягнення понесених ним витрат на правову допомогу у цій частині позивачем здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, за змістом статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" компенсації в адміністративних справах підлягають не будь-які витрати на правову допомогу, а лише ті, які стосуються надання такої допомоги у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що не підлягають компенсації витрати позивача, вказані у пунктах 1-6 акта приймання-передачі фактично наданої правової допомоги від 01 червня 2016 року, оскільки зазначені у цих пунктах дії: здійснення правової експертизи наданих позивачем документів, підбір та аналіз законодавчої бази, розроблення правової позиції, збір документів для надання правової допомоги, консультування стосовно порядку та строків подання позову, спілкування з працівниками Міністерства юстиції України, не є процесуальними діями поза судовим засіданням у розумінні КАС України (як то: складення та подання заяв, скарг, клопотань, заперечень тощо), а також не стосуються надання правової допомоги у судовому засіданні чи ознайомлення з матеріалами справи.

Крім того, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги і її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат, якщо відсутні інші докази на підтвердження цих витрат.

Матеріалами справи не підтверджуються представництво в Окружному адміністративному суду м. Києва 05 серпня 2015 року; складання клопотання про публічний розгляд справи від 11 серпня 2015 року; представництво у судовому засіданні в Окружному адміністративному суді м. Києва 12 серпня 2015 року протягом 1 год.; представництво у Київському апеляційному адміністративному суді у судовому засіданні 24 грудня 2015 року протягом 2 год.

Таким чином, вказані витрати на правову допомогу не підлягають компенсації за рахунок відповідача з огляду на те, що вони не знайшли своє підтвердження їх складу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткової компенсації витрат на правову допомогу у розмірі 16 566,16 грн.

У касаційній скарзі відповідачем зазначено, що питання про компенсацію витрат на правову допомогу слід вирішувати у новому судовому провадженні. Крім того, стягненню підлягає лише сума сплаченого позивачем судового збору.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив судові витрати покласти на Міністерство юстиції України.

При цьому він просив компенсувати витрати на правову допомогу та звернувся до суду саме відповідно частини першої статті 94 КАС України, згідно з якою, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує усі здійснені нею документально підтверджені витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час прийняття постанови апеляційним судом не вирішувалося питання про розподіл судових витрат.

Оскаржувана додаткова постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Оскільки судом не допущено порушень норм процесуального права, то судове рішення слід залишити без зміни.

На підставі наведеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а оскаржувану додаткову постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року у справі за позовом Партії "Соціалістична Україна" до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, скасування рішень - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз В.Ф.

Стрелець Т.Г.