Справа № 819/1686/17
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

819/1686/17

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1686/17

23 жовтня 2017 р.

м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Подлісної І.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до Сільськогосподарського підприємства "Загір'янське" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком призначених на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву від 19.10.2017 № 3383/10, в якій просить розглядати справу без його участі у порядку письмового провадження.

В судове засідання представник відповідача також не прибув, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи судом. Про причини неприбуття суд не повідомив.

Частинною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Як випливає з матеріалів справи, що на Сільськогосподарському підприємстві "Загір'янське" працювали особи, яким відповідно до пунктів "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII призначена пенсія на пільгових умовах.

Дані особи знаходиться на обліку в Козівському об’єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області та отримують пенсію за віком за списком № 2 при повному пільговому стажі.

Згідно зі частиною другою Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР, пунктом 6.1 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі – Інструкція № 21-1), відшкодуванню підлягають фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими умовами праці за списком № 2 у розмірі 100 відсотків.

Пунктом 6.4. розділу 6 Інструкції № 21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до пункту 6.7 розділу 6 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Однак, доказів які б свідчили про відшкодування відповідачем витрат позивача на виплату та доставку пенсій за період з 01.07.2017 року до 28.09.2017 року відповідач не надав, а суд не здобув.

Суд також зазначає, що 12.11.2015 прийнято Закон України "Про внесення зміни до Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування" щодо уточнення об’єкта оподаткування для платників, що обрали спрощену систему оподаткування", яким визначено звільнення від покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 94, 160-163 Кодексу адміністративного

судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.

Копія вірна

Суддя Подлісна І.М.