Справа № 677/326/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 677/326/17

Головуючий у 1-й інстанції: Вознюк Р.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Красилівської міської ради Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 14.03.2017 року звернувся до Красилівського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради Хмельницької області від 27.02.2003 року про затвердження рішення житлово-побутової комісії від 27.02.2003 року щодо знаття його з позачергового квартирного обліку та зобовязати виконавчий комітет Красилівської міської ради Хмельницької області поновити його на позачерговому квартирному обліку.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 у відповідності до положень ст. 100 КАС України залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи та неправильне застосування норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач (апелянт) в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечив, скориставшись наданим його правом подання письмових заперечень на апеляційну скаргу засобами поштового зв'язку. Зокрема, викладаючи власні доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги, просив суд здійснити розгляд даної справи без участі уповноваженого представника Красилівської міської ради Хмельницької області.

Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду даної справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Питання щодо строків звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав врегульовані положеннями статті 99 КАС України.

За приписами частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, чинним процесуальним Законом обмежено право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів певним строком. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно правових відносинах.

За правилами частини 3 статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 100 КАС України, згідно з частиною першої якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною першою статті 102 КАС України встановлено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, визначених законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2010 року №1425/11/13-10 суд перевіряє поважність причин пропуску строку на звернення до суду і в разі визнання їх неповажними залишає адміністративний позов без розгляду.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд має виходити з того, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, тобто пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що даний адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду і позивачем не наведено достатніх підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли у зв'язку із прийняттям виконавчим комітетом Красилівської міської ради Хмельницької області рішення від 27.02.2003 року, яким затверджено рішення житлово-побутової комісії від 27.02.2003 року про знаття ОСОБА_2 з позачергового квартирного обліку.

Звертаючись 14.03.2017 року до Красилівського районного суду Хмельницької області з даним адміністративним позовом, позивач у позовній заяві зазначив про те, що він довідався про існування оспорюваного рішення в день предявлення позову до суду, що в ході судового розгляду справи свого підтвердження не знайшло.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, 07.08.2007 року позивач звернувся до відповідача з заявою (а.с. 20) в якій просив надати відповідь про причини його зняття з позачергового квартирного обліку.

Виконавчий комітет Красилівської міської ради Хмельницької області листом № Б/1111/02-8 від 09.08.2007 року повідомив позивача, що оскаржуване в межах даної справи рішення від 27.02.2003 року прийнято на підставі п/п 2 п. 26 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Україні», тобто у звязку з виїздом громадянина на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Разом з тим, позивача повідомлено, що його облікові документи передані до Чернелівецької сільської ради.

Окрім того, матеріали справи містять чисельні звернення позивача до відповідача, здійснені ним протягом 2007-2009 років, з приводу отримання пояснень про причини зняття його з квартирного обліку рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради Хмельницької області від 27.02.2003 року.

В якості поважної причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом, позивач вказує, що звернувшись в 2009 році до Красилівської міської ради із заявою про поновлення його на квартирному обліку, він будучи переконаний у її задоволенні, не мав потреби у зверненні до суду за захистом своїх прав. На разі ж, зазначаючи про зволікання відповідача у наданні відповіді на його звернення та з метою пришвидшення поновлення його прав, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Однак, колегія суддів критично ставиться до вказаних доводів позивача, наведених в обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, з огляду на наступне.

Не направлення відповіді на його звернення Красилівською міською радою та відповідно не отримання її позивачем, не перешкоджали останньому особисто звернутись до відповідача за отриманням відповіді, що свідчило б про його зацікавленість у вирішення даного питання, проте в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б вказаний факт.

В розрізі встановлених обставин справи та враховуючи той факт, що апелянтом жодних інших належних та допустимих доказів в підтвердження власних доводів до матеріалів апеляційної скарги не надано, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ОСОБА_2 був обізнаний про існування оскарженого ним рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради станом на 07.08.2007 року.

До того ж, судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що подання позивачем до суду першої інстанції заяви про обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом, може бути розцінено як визнання ним факту пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4