Справа № 520/5383/17
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/5383/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Луняченко В.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційні скарги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі та ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування рішення №3646 від 11.11.2016 року про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком та зобов'язання відповідача призначити з 01.03.2016 року пільгову пенсію за віком відповідно до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позову зазначалося, що відповідач, вирішуючи питання про призначення пільгової пенсії дійшов висновку про не зарахування до пільгового стажу періоду роботи на посадах майстра і виконроба з 09.11.1983 року по 10.12.1990 року, позивач вважає висновки такими, що не відповідають приписам закону та порушують права позивача на отримання пільгової пенсії.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси №3646 від 11.11.2016 року, про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком, відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити та виплатити пенсію відповідно до п. «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із віднесенням до пільгового стажу періоді роботи на посадах майстром і прорабом в УНР-5 з 09.11.1983 року по 10.12.1990 року, починаючи з 01.12.2016 року. В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням в частині дати призначення пільгової пенсії, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду в цій частині обставинам справи. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про зміну постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та відмову в задоволенні апеляційної скарги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно записів у трудовій книжці позивача, заведеній позивач розпочав свою трудову діяльність 06 вересня 1974 року з перервою з 18 травня 1975 року по 22 травня 1977 року коли він проходив службу в лавах ОСОБА_2 і з 01 вересня 1978 року по 01 жовтня 1983 року коли він навчався в Одеському інженерно-будівельному інституті.

Також в трудовій книжці наявні записи про роботу позивача в УНР-5 (управлінні начальника робіт № 5) домобудівельного комбінату виробничого будівельно-монтажного об'єднання «Одесбуд» Мінбуду УРСР: майстром з 09 листопада 1983 року і прорабом («производитель работ») з 15 жовтня 1985 року по 10 грудня 1990 року.

Загальний стаж роботи позивача за вказаною трудовою книжкою і заповненою 10 червня 1998 року трудовою книжкою АС № 556842 складає більше 37 років.

На кінці червня 2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, виходячи з того, що він досяг віку 59 років, має стаж роботи більше 37 років, з яких не менш як 7 років 1 місяць працював на роботі зі шкідливими і важкими умовами праці.

11 листопада 2016 року управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси за наслідками розгляду поданої заяви відповідачем прийнято рішення №3646 від 11 листопада 2016 року про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Підставою для відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах була відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 09.11.1983 року по 10.12.1990 року коли позивач працював майстром і прорабом в УНР-5, оскільки управління начальника робіт є управлінським закладом і саме ніяких будівельних робіт не виробляє.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції погодився з доводами позивача про те, що є всі необхідні документи для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Судова колегія суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на призначення пільгової пенсії з огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно цієї ж статті Закону України «Про пенсійне забезпечення», порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 ( в редакції, чинній на час спірних правовідносин, далі Порядку), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів. України.

Відповідно до частини «б» «Инженерно-технические работники» розділу «XXIX» Строительство зданий и сооружений: промьішленньїх, знергетических, гидротехнических, дорожно-мостовьіх,транспорта и связи, жильїх и культурно-бьітовьіх, а также надземньїх зданий и сооружений шахт, рудников и коммуникаций» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільговому розмірі, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, до нього включені майстри (десятники) і виконавці робіт або скорочено виконроби (російською - производители работ або скорочено «прораби»).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено нову редакцію Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року за №162 втратила чинність.

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що на час роботи позивача з 09.11.1983 року по 10.12.1990 року посади майстра і виконавця робіт («прораб») були включені до розділу XIX «б» «Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Чинні на той час положення статті 9 Закону СРСР «Про державні пенсії» не передбачали необхідності проведення атестації умов праці або робочих місць для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Так, відповідно до приписів ст. 9 Закону, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком у тому числі робітники та службовці на інших роботах з тяжкими умовами праці - за списком виробництв, цехів, професій та посад, що затверджує Рада Міністрів СРСР: чоловіки - після досягнення 55 років за умови трудового стажу не менше 25 років, жінки - після досягнення 50 років при досягненні стажу роботи не менше 20 років.

Необхідність атестації робочих місць, як передумова призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у законодавстві СРСР вперше з'явилась у положеннях статті 14 «б» Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян СРСР» від 15 травня 1990 року.

Так, згідно вказаного закону, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими та тяжкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Радою Міністрів СРСР, і за результатами атестації робочих місць, мають право на пільгові умови отримання пенсії за віком: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на казаних роботах.

Відповідно до постанови Верховної Ради СРСР від 15 травня 1990 року про порядок введення в дію вказаного закону, він мав бути введений в дію у вказаній частині та у повному обсязі з 01 січня 1992 року, проте це не відбулось у зв'язку з набранням чинності з 01 січня 1992 року Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з заявою про призначення пільгової пенсії, позивач надавав відповідачу уточнюючу довідку від 14.03.2016 року № 062/934, в якій вказано, що позивач працював в Одеському домобудівельному комбінаті, який перейменовано з 17.04.1995 року у ВАТ «ОДБК», з 09.11.1983 р. по 15.10.1985 р. майстром та з 15.10.1985 року по 10.12.1990 року виконробом (прорабом) всього 7 років 1 місяць та виконував контроль за будівництвом і монтажем сталевих і залізобетонних конструкцій - нове будівництво, що передбачене Списком 2 розділу XXIX.

Таким чином судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що період роботи з 09.11.1983 року по 10.12.1990 року, коли позивач працював майстром і прорабом в УНР-5, має бути зараховано до пільгового стажу в розумінні п. «б», ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак судова колегія не погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо зобов'язання призначити пенсію з 01.12.2016 року в межах шестимісячного строку звернення до суду передбаченого ст. 99 КАС України з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з заявою про призначення пільгової пенсії за віком позивач звернувся 15.06.2016 року та за умови досягнення ним необхідного віку 14.06.2014 року пенсію позивачу необхідно призначити в межах тримісячного строку, що передував зверненню позивача про призначення пенсії, тобто з 15.03.2016 року.

Рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії було прийняте не у встановлений 10-денний строк, а лише 11.11.2016 року, тобто майже через 5 місяців після звернення позивача з заявою.

Частиною 2 статті 99 КАС встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору в цій справі є визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 3646 від 11 листопада 2016 року, яким позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком та зобов'язання призначити пільгову пенсії за віком відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

ОСОБА_3 звернуся до суду з вказаним позовом 11.05.2017 року, тобто у встановлений шестимісячний строк з дня прийняття відповідачем оскаржуваного ним рішення.

Оскільки в даному випадку предметом спору було не стягнення періодичних платежів, а оскарження протиправного рішення відповідача та зобов'язання його вчинити певні дії, то визначення судом першої інстанції дати призначення пенсії не раніше ніж за 6 місяців до звернення суду колегія суддів вважає помилковим.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси №3646 від 11.11.2016 року, про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком, відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити та виплатити пенсію відповідно до п. «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із віднесенням до пільгового стажу періоді роботи на посадах майстром і прорабом в УНР-5 з 09.11.1983 року по 10.12.1990 року, починаючи з 15.03.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подачу адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 1344 грн. (одна тисяча триста сорок чотири гривні).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик