Справа № 643/6524/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 р.Справа № 643/6524/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання Жданюк А.О.

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м.Харкова від 26 червня 2017 року по справі № 643/6524/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про зобовязання виконати постанову суду,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова, в якому просив зобовязати відповідача виконати постанову Московського районного суду м.Харкова від 10.06.2011 року у справі №2а-10218/2011.

За наслідками розгляду справи в порядку скороченого провадження, відповідно до ст..183-2 КАС України, постановою Московського районного суду м.Харкова від 26 червня 2017 року відмовлено в задоволенні позову (а.с.23-25).

Позивач не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 27-30). Апелянт зазначає, що він звернувся з позовними вимогами щодо зобовязання відповідача з приводу виконання постанови суду про відповідні пенсійні нарахування, відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини по справі №54552/09 «Хворостяний та інші проти України», за яким його вимоги разом з іншими заявниками були задоволенні та зобовязано було виконати рішення національного суду, тобто постанову Московського районного суду м.Харкова від 10.06.2011 року у справі №2а-10218/2011. Ті обставини, що ця постанова суду була скасована постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2013 року не має значення, тому як питання виникає у виконанні рішення Європейського суду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Вважає, що рішення Європейського суду повинно бути виконаним. Від сторони відповідача надійшли письмові заперечення проти апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 10.06.20111 року визнано бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова протиправною; зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходів згідно ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати від нарахованого згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 01.11.2010 року, враховуючи кратний мінімальний розмір пенсії згідно ст.. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, але не своєчасно не сплаченої пенсії, у розмірі, обчисленому згідно Порядку, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159 за період з 12.01.2005 року по 01.11.2010 року; Зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_2 з урахуванням раніше сплачених сум призначеної з 26.06.2002 року державної пенсії, враховуючи кратний мінімальний розмір пенсії згідно ст.. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі збільшенням її у 3,5 рази згідно Постанови КМУ від 27.12.2005 року за № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з послідуючим її перерахунком та виплатою відповідно до змін діючого законодавства та встановленні нових розмірі прожиткових мінімумів для непрацюючих громадян з 01.01.2006 до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року постійно, на весь час виплати пенсії; Зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_2 пенсію зі збільшенням її на 12 % у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 12.05.2005 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року постійно на весь час виплати пенсії.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2013 року було скасовано постанову Московського районного суду м. Харкова від 10.06.2011 року та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання УПФ України в Московському районі м. Харкова здійснити виплату компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушення строків її виплати, відповідно згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та про визнання дій протиправними та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова перерахунок та виплату пенсії, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та № 1293 від 27.12.2005 р. "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 12.01.2005 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 24.11.2010 року залишено без розгляду. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суд позбавлений можливості задовольнити позовні вимоги позивача, в звязку з тим, що він ставить питання про зобовязання відповідача виконати постанову суду, яка на даний час скасована апеляційною інстанцією.

Здійснюючи апеляційний перегляд колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, підставою для звернення з позовом до суду щодо зобовязання відповідача виконати постанову суду, стало рішення Європейського Суду з прав людини по справі №54552/09 «Хворостяний та інші проти України» від 25 липня 2013 року, за яким вимоги ОСОБА_2 разом з іншими заявниками були задоволенні та зобовязано було, окрім сплати 2000 євро за порушення статей 6 та 13 Конвенції, виконати рішення національного суду, які були ухвалені на користь заявників, тобто постанову Московського районного суду м.Харкова від 10.06.2011 року у справі №2а-10218/2011. Наявність такого рішення Європейського Суду з прав людини не заперечується.

Частиною 2 ст.257 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

4. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.2 ст..2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Статтею 10 цього Закону встановлено, що з метою забезпечення відновлення порушених прав Стягувача, крім виплати відшкодування, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру.

Додатковими заходами індивідуального характеру є: б) інші заходи, передбачені у Рішенні.

Відповідно до ст..11 Закону, контроль за виконанням додаткових заходів індивідуального характеру, передбачених у Рішенні, що здійснюються під наглядом Комітету міністрів Ради Європи, покладається на Орган представництва.

Орган представництва в рамках здійснення передбаченого частиною другою цієї статті контролю має право отримувати від органів, які є відповідальними за виконання додаткових заходів індивідуального характеру, передбачених у Рішенні, інформацію про хід і наслідки виконання таких заходів, а також вносити Прем'єр-міністрові України подання щодо забезпечення виконання додаткових заходів індивідуального характеру.

Відповідно до ст..12 Закону, органи, відповідальні за виконання додаткових заходів індивідуального характеру, зобов'язані: а) невідкладно та у визначений Рішенням та/або чинним законодавством строк виконати додаткові заходи індивідуального характеру; б) надавати інформацію на запити Органу представництва про перебіг і наслідки виконання додаткових заходів індивідуального характеру;

Згідно постанови КМ України від 31 травня 2006 р. N 784 «Про заходи щодо реалізації Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», на Міністерство юстиції покладено функції органу, відповідального за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та виконання його рішень.

Відповідно до ст..3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 8) рішень Європейського суду прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України.

З огляду на вищенаведені нормативно-правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що сформовані позовні вимоги, що складає їх предмет про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова виконати постанову Московського районного суду м.Харкова від 10.06.2011 року у справі №2а-10218/2011, не можуть бути задоволенні.

Не є можливим способом судового захисту, як то зобовязання субєкта владних повноважень виконати судове рішення. Для цього встановлений особливий порядок, а саме примусовий із своїми особливостями виконання судових рішень, в тому числі і Європейського суду.

Щодо висновків суду першої інстанції, з яких він відмовив у задоволенні позовних вимог, колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

5. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Як вже було встановлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2013 року було скасовано постанову Московського районного суду м. Харкова від 10.06.2011 року та прийнято нову постанову, якою частина позовних вимог ОСОБА_2 залишено без розгляду, а в задоволенні іншої частини позовних вимог до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова - відмовлено. Зазначена постанова суду апеляційної інстанції є такою, що набула законної сили.

Не зважаючи на те, що рішенням Європейського Суду з прав людини по справі №54552/09 «Хворостяний та інші проти України» від 25 липня 2013 року було зобовязано, окрім сплати 2000 євро за порушення статей 6 та 13 Конвенції, виконати рішення національного суду, в той же час виконати постанову Московського районного суду м.Харкова від 10.06.2011 року у справі №2а-10218/2011, є не юридично можливим, з огляду на те, що воно не є таким, що набрало законної сили, а тому не може бути підставою для його виконання.

Доводи представника апелянта щодо обовязковості рішень Європейського суду, в даному випадку є безпідставними. Як вже зазначалось вище, Європейський суд з прав людини розглядав та вирішував питання не правового характеру наявності права позивача на перерахунок пенсії, а у відношенні інших порушень, які й були зазначені Судом, безпосередньо стосовно тривалості не виконання рішення національного суду, тому окрім компенсації було прийнято рішення щодо необхідності виконати це рішення, тобто встановлені додаткові заходи індивідуального характеру, які зазначені у рішенні місцевого суду.

Але ж, що б мати правову можливість виконати це рішення місцевого суду, потрібно, щоб воно мало юридичну силу. В даному випадку відсутній предмет примусового виконання, тим більше відсутній спосіб, як зазначалось вище судового захисту, який обрав для себе позивач.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення по суті заявлених вимог.

Таким чином, судова колегія залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м.Харкова від 26 червня 2017 року по справі № 643/6524/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, з урахуванням ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6