Справа № 452/2196/17
Суддя: Казан І. С.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/2196/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 жовтня 2017 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Казана І.С.

при секретарі Зельман С.Є.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, поліцейського Самбірського відділу поліції сержанта ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Самбірського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, поліцейського Самбірського відділу поліції сержанта ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. У підтвердження заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він 10.08.2017 року близько 15.40год. керуючи автомобілем марки «Mercedes Vito», зупинився на вул. Чайковського у м. Самборі Львівської області неподалік поліклініки КЗ Самбірської ЦРЛ для висадки пасажира,- лікаря, яка поспішала на роботу в поліклініку, та допоміг їй занести сумки у приміщення. Коли позивач повернувся до свого автомобіля до нього підійшов працівник поліції та почав вказувати йому на порушення правил дорожнього руху, а саме на неправильну зупинку транспортного засобу біля пішохідного переходу, на що ОСОБА_1 повідомив, що зупинився лише для висадки пасажира, однак працівник поліції попросив його представити водійські права та документи на транспортний засіб, викликав по рації на службовому автомобілі патрульного ОСОБА_3, котрий у подальшому склав постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення правил дорожнього руху. Позивач вважає, що працівники поліції безпідставно винесли стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки вони не склали схеми правопорушення та не зафіксували правопорушення технічними засобами для фото чи відеозйомки.

У звязку із вищевикладеним ОСОБА_1 просить у судовому порядку визнати дії поліцейського щодо складання постанови протиправними та скасувати постанову серії АР №200301 від 10.08.2017 року, складеної поліцейським СРПП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області сержантом поліції ОСОБА_3, провадження у справі закрити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримав, просив її задовольнити у повному обсязі та посилався на зазначені мотиви в уточненому зверненні до суду від 04.10.2017 року; вважає не грубим порушення і просив суд звернути увагу, що за сорок три роки водійського стажу не був жодного разу притягнутим до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача Самбірського ВП ОСОБА_2 у судовому засіданні адміністративного позову не визнав та посилався на обставини, викладені у письмовому запереченні проти позову ОСОБА_1 із доданими до нього рапорту ОСОБА_4 і фототаблиць, - як даних про вчинення особою адміністративного проступку.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні однаково позову не визнав, пояснив, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №200301 від 10.08.2017 року є законною, оскільки позивач порушив правила дорожнього руху та зупинив автомобіль ближче 10м. до пішохідного переходу; у позові ОСОБА_1 переконаний, що слід відмовити.

Допитаний свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні також заперечив аргументи позову та пояснив, що 10.08.2017р. о 15.30год., перебуваючи на службі та, у звязку із виконанням покладених службових обовязків, прибув до поліклініки КЗ Самбірська ЦРЛ по вул. Чайковського в м. Самборі, де на вході його перестріли подружжя похилого віку з проханням прийняти міри до водія та вказали на автомобіль «MERCEDES Vito» із реєстраційним номером ВС5459ВЕ, що стояв безпосередньо перед пішохідним переходом. Після цього він підійшов до даного автомобіля, який стояв на відстані одного метра до пішохідного переходу та застосував фотозйомку. Про дану подію ОСОБА_4 повідомив патрульних СРПП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які: безпосередньо несли службу по нагляду за дорожнім рухом для відповідного притягнення водія автомобіля до адміністративної відповідальності.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, суд приходить до висновку, що в позові ОСОБА_1 до Самбірського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, поліцейського Самбірського відділу поліції сержанта ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід відмовити повністю, виходячи з наступного:

Судом установлено, що постановою серії АР №200301 від 10.08.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ОСОБА_1 за порушення п. 15.9 Правил дорожнього руху притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн.

У відповідності до п. 15.9 Правил Дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

У судовому засіданні з позиції позивача установлено, що він зупинився декілька метрів від пішохідного переходу, що самостійно ствердив ОСОБА_1 і описав у письмовому зверненні до місцевого суду; особа жодним чином не ствердила суду про зупинку на відстані більше 10метрів та, про це суду позивач не надав жодних доказів.

Із доданих до письмового заперечення фотознімків, що в судовому засіданні однаково не було спростовано позивачем, убачається, що відстань стоячого автомобіля ОСОБА_1 є значно меншою десяти метрів, що є вимогою і водночас порушенням особою Закону.

Згідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху повинні знати і неухильно виконувати правила. Згідно п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Разом з тим не заслуговує на увагу посилання позивача на процедуру винесення оскаржуваної постанови інспектором сержантом ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених у ст. 258 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху. Частиною четвертою ст. 258 КУпАП регламентовано, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Аналізуючи вищенаведену норму, при оформлені адміністративних матеріалів у сфері забезпечення дорожнього руху, працівниками Національної поліції згідно ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протоколи не складаються.

Поліцейські під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, керуються Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Тому працівники патрульної поліції не складають протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, виходячи у тому числі з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого не в автоматичному режимі.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і відеозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи.

Аналізуючи наведені норми законів у відношенні до виниклих спірних правовідносин, суд приходить до переконання, що поліцейський Самбірського ВП сержант ОСОБА_3 виніс постанову, законно оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням; при накладенні адміністративного стягнення встановив всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшов до вірного висновку, що знайшло своє підтвердження під час розгляду адміністративного спору в суді.

Частиною 1 ст. 71 КАС України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем ОСОБА_1 не доведено, що дії сержанта поліції ОСОБА_3 щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, є протиправними, а сама постанова незаконною.

Тому, враховуючи вищенаведені норми у сукупності з позиціями учасників судового розгляду в адміністративному позові, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова серії АР №200301 від 10.08.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі є законною, оскільки мало місце порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1, а підстав для її скасування немає; отже, у задоволенні адміністративного позову слід повністю відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 70, 86, 158 163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити повністю в адміністративному позові ОСОБА_1 до Самбірського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, поліцейського Самбірського відділу поліції сержанта ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до адміністративного суду апеляційної інстанції через місцевий суд протягом десяти днів з часу отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя