Справа № 349/1644/17
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 349/1644/17
Провадження № 2-а/349/62/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 жовтня 2017 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Могила Р.Г. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Галицького об'єднаного УПФ України Івано-Франківської області, в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо невиплати пенсії у розмірі не меншому як прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити йому пенсію у розмірі, не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та в подальшому проводити виплату перерахованої пенсії.

У позовній заяві зазначено, що позивачу призначено пенсію за віком на підставі протоколу Галицького об'єднаного УПФ України Івано-Франківської області № 284 від 27 березня 2017 року. Згідно даного протоколу відповідача позивачу призначено пенсію в розмірі 949,00 грн.

29 серпня 2017 року позивач звернувся із заявою до відповідача з проханням привести до норм чинного законодавства розмір пенсійної виплати. Проте відповідач відмовив, оскільки відсутні підстави для перерахунку пенсії у розмірі не нижчому ніж прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність. Відповідно до ст.28 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Згідно ст.7 закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2017 року становить 1247 грн., з 01 травня - 1312 грн., з 01 грудня - 1373 грн. Оскільки той розмір пенсії, що йому виплачує відповідач є нижчим за розмір прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законодавством, просив позов задовольнити.

23 жовтня 2017 року відповідач подав суду письмове заперечення, в якому просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову позивача, мотивуючи тим, що у позивача ОСОБА_1 відсутній загальний стаж роботи який передбачено ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме 35 років у чоловіків, тому і права на доплату пенсії до прожиткового мінімуму немає. Зароблений розмір пенсії позивачем складає 495,23 грн. через те, що його загальний стаж становить лише 24 роки 3 місяці 27 днів. Інша сума пенсії до 949,00 грн. є державною допомогою. Просили у позові відмовити.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за віком у розмірі 949,00 грн. згідно протоколу Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області № 284 від 27 березня 2017 року.

29 серпня 2017 року позивач звернувся із заявою до відповідача про проведення перерахунку пенсії та просив виплачувати йому пенсію не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак дана заява позивача не була задоволена відповідачем.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В розумінні ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтею 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» встановлено, що до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1, ч.3,ч.4 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Судом встановлено, що позивачу виплачується пенсія в порядку та у розмірі, встановленому ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» та розмір її становить 949,00 грн., що є менше розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Згідно з положеннями ст.8 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, тоді як п.2 Постанови №265 суперечить ст.46 Конституції України, нормам Законів України: «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», «Про прожитковий мінімум», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Водночас, застосування положень Постанови №265 у 2017 році не може позбавляти особу її конституційного права на належний рівень життя, який не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно ст.ст.83, 84, 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.43, 44, 45, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Згідно ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З питання призначення пенсії позивач звернувся до відповідача 20 березня 2017 року. З питання щодо перерахунку пенсії 29 серпня 2017 року. Тому право на перерахунок пенсії набув з 01 вересня 2017 року. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії з 24 березня2017 року є безпідставними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 99, 158-163,183-2 КАС України,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язати Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю АДРЕСА_1 у розмірі, не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03 квітня 2017 року та провести виплату нарахованих сум (за виключенням проведених виплат) та надалі виплачувати пенсію згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. сплаченого судового збору за рахунок Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Р.Г. Могила