Справа № 331/6437/17
Суддя: Світлицька В. М.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/331/223/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 13.05.2004 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному УПФУ м. Запоріжжя як отримувач пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список №2). Після призначення пенсії позивач працювати. З 13.05.2009 року ОСОБА_1 набула право на призначення пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і 26.01.2017 року звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком. Проте, листом від 07.02.1017 року № 24/Г-9 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на загальних підставах. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати ЦО УПФУ м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком з 26.01.2017 року, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Ухвалою суду від 18.09.2017 р. відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач у строк, передбачений ч. 3 ст. 183-2 КАС України письмові заперечення або заяву про визнання позову не надав.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.05.2004 року було призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

Після призначення пенсії, позивач продовжувала працювати, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1

З позовної заяви вбачається, що з 13.05.2009 року позивач досягла пенсійного віку і набула право на пенсію за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після чого 26.01.2017 року звернулась до ЦО УПФУ м. Запоріжжя із заявою про призначення їй пенсії за віком на загальних підставах.

Листом ЦО УПФУ м. Запоріжжя від 07.02.2017 р. № 24/Г-9 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мотивуючи тим, що ОСОБА_1 вже призначено пенсію за віком на пільгових умовах, тому знову призначити пенсію за віком немає законних підстав.

Згідно з п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ст. 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, законодавець надав вичерпний перелік видів пенсій, які можуть бути призначені особі відповідно до Закону №1058.

Відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 55 років (жінки, які народилися по 30 вересня 1956 року включно)та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону №1058, а Закон №1788 визначає лише право особи на пільгову пенсію.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує пенсію за віком, призначену відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та звернулася до відповідача з заявою про призначення їй того самого виду пенсії: пенсії за віком на умовах і в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка не передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Оскільки позивачу вже була призначена пенсія за віком, але на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за Списком №2, то відповідно до норм діючого законодавства вона не має права на ще одне призначення пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, слід відмовити, оскільки їй пенсія за віком вже призначена на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Посилання у позові на Постанову ВСУ від 31.03.2015 року у справі № 21-612а14, як на правову позицію є безпідставним оскільки Верховний Суд розглянув справу за зовсім іншими правовідносинами, зокрема у справі, яка була предметом перегляду ВСУ предметом є переведення з одного виду пенсії за Законом України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на інший, зокрема, позивач до звернення з заявою про переведення на пенсію за віком отримував пенсію у зв'язку з втратою годувальника, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не призначення одного й того самого виду пенсії.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 17, 18, 19, 70, 71, 99, 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя : В.М. Світлицька