Справа № 607/7492/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9386/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, -

встановив:

14.06.2017 ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 та зобов'язати його здійснити перерахунок такого утримання судді у відставці за період з 01.12.2016 по 01.01.2017 в розмірі 90 % від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після звільнення з посади судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 05.12.2016 він звернувся до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв'язку з збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. Однак, йому в цьому було відмовлено. Такі дії відповідача, вважає протиправними і такими, що порушують його конституційне право на отримання відповідного грошового утримання, тому просить позов задовольнити.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.08.2017 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що відмова позивачу в перерахунку пенсії прийнята правомірно, відповідно до п. 25 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VІІ від 02.06.2016.

Позивач подав до суду письмове заперечення на апеляційну скаргу та просив слухати справу без його участі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач з грудня 2015 року перебуває на обліку в УПФ і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % від заробітної плати, без обмеження граничного розміру.

З 01 грудня 2016 року збільшилась суддівська винагорода судді працюючого на відповідній посаді, що не заперечується сторонами спору.

Згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Тернопільській області за № 620 від 05 грудня 2016 року встановлено, що станом на 01 грудня 2016 року заробітна плата ОСОБА_2, яка враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 28 800 грн.

05 грудня 2016 року позивач звернувся із заявою до УПФ про проведення перерахунку щомісячного грошового утримання починаючи із 01 грудня 2016 року, надавши при цьому довідку Територіального управління ДСА у Тернопільській області за № 620 від 05.12.2016.

З листа Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області за № 88/П-11 від 06 березня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 починаючи з 01 січня 2017 року проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання виходячи із заробітної плати 28 800 грн, на підставі зазначеної вище довідки.

Однак, позивач вважає, що такий перерахунок відповідач повинен був здійснити починаючи з 01 грудня 2016 року, оскільки із відповідною заявою він звернувся 05 грудня 2016 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки розмір довічного грошового утримання судді у відставці безпосередньо пов'язаний із розміром заробітної плати суддів відповідних судів. Оскільки з 01.12.2016 збільшилась така винагорода працюючого судді, то відповідач мав здійснити такий перерахунок пенсії позивача з 01.12.2016, згідно поданої ним заяви та довідки Територіального управління ДСА у Тернопільській області. Відтак, дії управлінням Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01 грудня 2016 року є протиправними.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII внесено зміни, зокрема, до ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 та викладено її у новій редакції, згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Частину 5 цієї статті викладено у наступній редакції: зокрема абз. 5 передбачено, що максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: - частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII; а також положення абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII,Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

Положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 08.06.2016.

Отже, з 08.06.2016 відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів України» від 07.07.2010 у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. При цьому, пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що аналогічні положення містить і Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, який набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Так, п. 2 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010, №№ 41-45, ст. 529; 2015, №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами), крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу

Згідно з ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з грудня 2015 року перебуває на обліку в УПФ і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % від заробітної плати, без обмеження граничного розміру та 05 грудня 2016 року звернувся із заявою до відповідача про проведення перерахунку щомісячного грошового утримання починаючи із 01 грудня 2016 року, надавши при цьому довідку Територіального управління ДСА у Тернопільській області за № 620 від 05.12.2016.

Законодавством України передбачено таку підставу для перерахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці, як зміна розміру складових суддівської винагороди. При цьому, такий перерахунок та виплата винагороди здійснюється без обмеження граничного розміру.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що до 01 січня 2017 року посадовий оклад суддів обчислювався виходячи з відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що з 1 січня розмір мінімальної заробітної плати становить 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Таким чином, з 01 грудня 2016 року змінились розміри складових суддівської винагороди працюючих суддів, а тому ОСОБА_3 мав право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, обрахованого з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого з 01 грудня 2016 року.

При цьому, оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII не врегульована процедура перерахунку щомісячного довічного грошового отримання, застосуванню підлягають приписи статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії в разі її підвищення провадиться з 1 числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивач із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання звернувся 05 грудня 2016 року, тобто до 15 числа поточного місяця, такий перерахунок позивачу необхідно здійснити з 01 грудня 2016 року, що судом першої інстанції було правильно встановлено.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2017 року у справі № 607/7492/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін
Ухвала в повному обсязі складена та підписана 26.10.2017.