Справа № 357/2400/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/2400/17 Головуючий у 1-й інстанції: Цуранов А.Ю. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О. Сорочко Є.О.

за участю секретаря Кривохижої О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Київській області та ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Київській області у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, у зв'язку з встановленням інвалідності в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо невирішення питання про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Київській області розглянути питання про призначення і виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за його заявою та прийняти відповідне рішення. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Головне управління Національної поліції в Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в частині зобов'язання Головного управління Національної поліції в Київській області розглянути питання про призначення і виплату позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «про Національну поліцію» за його заявою та прийняти в цій частині нове рішення, яким зобов'язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановлення ІІ групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 17.01.2002 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ.

У період з 07.11.2015 по 21.01.2016 позивач проходив службу в органах поліції у званні старшого лейтенанта поліції Білоцерківського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області.

23 червня 2016 року Обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 ОСОБА_2 була встановлена друга група інвалідності, причиною якої є захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до довідки КЗ КОР «Обласного бюро медико-соціальної експертизи» від 23.06.2016, ступінь втрати професійної працездатності позивача у відсотках становить 70%; причина втрати професійної працездатності - захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

02 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області з заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності та надав копію паспорта, ідентифікаційного номеру, довідку МСЕК КЗ КОР «Обласного бюро медико-соціальної експертизи» АГ №0007424 від 23.06.2016 про ступінь втрати професійної працездатності та свідоцтво про хворобу №47/3в від 21.01.2016.

Проте листом № 29/К-43 від 16.02.2017 Головне управління національної поліції в Київській області відмовило позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв'язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, посилаючись на те, що така допомога не передбачена чинним законодавством про Національну поліцію.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, прийшов до висновку про неправомірність та необґрунтованість дій відповідача, з огляду на те, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку з втратою працездатності, причиною якої стала наявність захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

У зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» 16.09.2015 Кабінет Міністрів України постановив ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ та утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції України.

Нормами ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 97 Закон України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: п. 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016.

Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, зі змінами та доповненнями внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 № 916, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов'язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з пп. «в» п. 4 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» розміри одноразової грошової допомоги поліцейським визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на час виплати такої допомоги поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Відповідно до пунктів 2, 3, 5 Розділу ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 02.02.2017 ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області з заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності та надав копію паспорта, ідентифікаційного номеру, довідку МСЕК КЗ КОР «Обласного бюро медико-соціальної експертизи» АГ №0007424 від 23.06.2016 про ступінь втрати професійної працездатності та свідоцтво про хворобу №47/3в від 21.01.2016.

Проте Головне управління Національної поліції в Київській області відмовило у виплаті зазначеної допомоги мотивувавши це тим, що така допомога не передбачена чинним законодавством про Національну поліцію.

Водночас відповідач у своїй відмові не посилався на недостатність чи невідповідність документів поданих позивачем для вплати одноразової грошової допомоги.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що матеріали справи та наведені норми законодавства підтверджують наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку з втратою працездатності, причиною якої є наявність у нього захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Разом з цим, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Так, пунктом 3 розділу ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського передбачено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ зазначеного Порядку для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно з п.1 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Зазначений висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Пунктом 2 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлено, що керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, виплата особі одноразової грошової допомоги, у зв'язку з втратою працездатності здійснюється на підставі рішення начальника територіального органі поліції, яким затверджується висновок, що підготовлений працівниками фінансового підрозділу відповідного територіального органу поліції, на підставі поданих заявником документів. Вказане рішення оформлюється у вигляді наказу про призначення одноразової грошової допомоги.

З огляду на те, що Головним управлінням Національної поліції в Київській області не було прийнято рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_3 про виплату йому одноразової грошової допомоги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо передчасності вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити на його користь виплату грошової допомоги, яка передбачена ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість дій відповідача та зобов'язання Головне управління Національної поліції в Київській області розглянути питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу внаслідок втрати ним працездатності та прийняти відповідне рішення.

Посилання ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі на захист його прав шляхом зобов'язання відповідача здійснити призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановлення ІІ групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму саме відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 850 від 21.10.2015, колегія суддів не приймає до уваги оскільки, як зазначалось вище Головним управлінням Національної поліції в Київській області не приймалось рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_3 про виплату йому одноразової грошової відповідно до зазначеного Порядку №850.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Таке втручання не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин.

Тобто, аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України, у постанові 13 квітня 2016 року у справі № К/800/45809/15.

При цьому апеляційні скарги не містять посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Інші доводи викладені в апеляційних скаргах не спростовують висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову. Натомість оскаржувана постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційні скарги залишаються без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 25 жовтня 2017 року.