Справа № 182/7162/16-а (2-а/0182/265/2016)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2017 рокусправа № 182/7162/16-а (2-а/0182/265/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання незаконними дій, скасування рішення виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району від 25 березня 2016 року № 29, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, в якому просив визнати протиправними дії членів виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області щодо створення Органу приватизації житлового фонду, який перебуває у комунальній власності територіальної громади Червоногригорівської селищної ради, а також скасувати рішення виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 29 від 25.03.2016 року «Про створення Органу приватизації житлового фонду, який перебуває у комунальній власності територіальної громади Червоногригорівської селищної ради».

В обґрунтування доводів позовної заяви позивачем було вказано на порушення відповідачем ст.ст.26, 29, 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» оскільки у членів виконавчого комітету відповідача відсутні повноваження створювати та надавати Органу приватизації повноваження щодо відчуження комунального майна. Приписами п.30, 31 ч.1 ст.26 Закону визначено уповноважений орган та спосіб прийняття селищною радою рішень щодо відчуження, приватизації комунального майна - виключно на пленерних засіданнях селищної ради. Оскільки житловий фонд комунальної власності Червоногригорівської селищної ради переважно утворюється за рахунок спадщини, визнаної судом відумерлою, оскаржуваним рішенням № 29 створена загроза правам та інтересам жителів Червоногригорівки, в тому числі і позивача, як жителя ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.07.2017 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку щодо відсутності з боку відповідача порушень законодавства під час прийняття спірного рішення, а також недоведеності факту порушення спірним рішенням особистих прав та законних інтересів позивача.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Так, суд не надав належної правової оцінки доводам позивача щодо порушення відповідачем ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою передбачено, що утворення виконавчого комітету ради та інших виконавчих органів місцевого самоврядування віднесено до виключної компетенції пленарних засідань місцевої ради. Отже, приймаючи спірне рішення, виконавчий комітет вийшов за межі повноважень, визначених ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та створив умови для незаконного заволодіння майном комунальної власності. Крім того, суд послався на відсутність порушення спірним рішенням прав та законних інтересів позивача, проте апелянт стверджує, що він, як мешканець певного населеного пункту позбавлений права через органи місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення, зокрема щодо розпорядження майном комунальної власності. Наведені в апеляційній скарзі обставини, на думку апелянта, свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції, що є підставою для скасування судового рішення.

В судовому засіданні під час апеляційного перегляду апелянтом підтримані доводи апеляційної скарги та надані пояснення аналогічні вищенаведеному. Крім того, апелянт послався на численні скарги мешканців смт.Червоногригорівка щодо неналежного розпорядження майном комунальної власності.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги та пояснив, що питання щодо розпорядження майном комунальної власності вирішуються виключно на пленарних засіданнях селищної ради, про що вказано у постанові суду. Створення виконкомом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області Органу приватизації житлового фонду, який перебуває у комунальній власності територіальної громади Червоногригорівської селищної ради узгоджується з приписами ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а отже суд дійшов вірного висновку про правомірність дій та спірного рішення виконкому. Крім того, суд вірно вказав, що будь-які права та інтереси безпосередньо позивача спірним рішенням не порушені.

Заслухавши пояснення сторін та перевіривши підстави апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

У відповідності до наявних у справі доказів судом першої інстанції встановлено, що 25.03.2016 року Виконавчим комітетом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району, з метою реалізації права громадян на приватизацію житла, забезпечення виконання повноважень виконавчих органів селищної ради, здійснення контролю за додержанням чинного законодавства щодо питань приватизації державного житлового фонду, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», керуючись ст.29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», було прийнято рішення за № 29 «Про створення органу приватизації житлового фонду, який перебуває у комунальній власності територіальної громади Червоногригорівської селищної ради» (а.с.39).

Виходячи з аналізу наведених норм законодавства суд дійшов висновку щодо відсутності порушень чинного законодавства при створенні органу приватизації житлового фонду, який перебуває у комунальній власності територіальної громади Червоногригорівської селищної ради, а також відсутності порушень прав та інтересів позивача спірним рішенням.

В апеляційній скарзі позивач стверджує щодо невідповідності спірного рішення виконкому Червоногригорівської селищної ради приписам ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки за приписами даної норми утворення інших виконавчих органів ради вирішується виключно на пленарних засіданнях такої ради.

В свою чергу, виходячи зі змісту спірного рішення виконкому Червоногригорівської селищної ради, орган приватизації житлового фонду створено з метою забезпечення виконання повноважень виконавчих органів селищної ради з питань приватизації державного житлового фонду, передбачених, зокрема положеннями ст. ст. 29, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно Положення про орган приватизації житлового фонду, який перебуває у комунальній власності територіальної громади Червоногригорівської селищної ради, останній є постійно діючим уповноваженим органом, створеним при виконавчому комітеті Червоногригорівської селищної ради з метою розгляду питань щодо передачі у власність громадянам квартир, будинків, житлових приміщень тощо.

В даному випадку позовні вимоги звернуті до селищної ради, яка спірне рішення не приймала, проте згідно п.15) ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наділена повноваженнями щодо скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства. Також відповідно до п. 15) ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції селищного голови віднесено повноваження звернутись до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів за рішенням ради.

Таким чином, законодавцем чітко визначено коло осіб (органів), до компетенції яких віднесено здійснення контролю з питань відповідності актів органів місцевого самоврядування приписам законодавства.

Колегія суддів зазначає, що предметом даного спору є відповідність чинному законодавству рішення органу місцевого самоврядування. Відповідно, зазначене рішення може бути оскаржене лише особами, права та інтереси яких цим рішенням порушені. Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин. Виходячи з положень п.8 ч.1 ст. 3, ч. 1 ст. 6 КАС України, особа має право звернутися до суду в порядку, встановленому цим Кодексом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права, свободи або інтереси. Таким чином під час вирішення подібних справ суд має зясувати, які конкретно права та охоронювані законом інтереси позивача порушені спірним рішенням, та у разі встановлення відсутності таких порушень це є самостійною підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Як зазначалось вище, апелянтом не наведено доводів, які б свідчили про порушення спірним рішенням особисто його прав та охоронюваних законом інтересів. Доводи позивача фактично зводяться до того, що відповідачем порушено приписи законодавства під час прийняття спірного рішення, проте, колегія суддів зазначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів осіб, а не відновлення правопорядку у державі.

Твердження апелянта щодо позбавлення його права, як члена громади, приймати участь у розпорядженні майном комунальної власності також не є обґрунтованими, оскільки як встановлено судом першої інстанції відповідні рішення приймаються на сесії Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, зокрема, впродовж 2015-2016 років на сесії ради були прийняті рішення щодо забезпечення житлом сімї воїна АТО Гордієнко.

Також не доведено протиправність спірного рішення доводами щодо наявності численних скарг мешканців смт. Червоногригорівка з приводу розпорядження майном комунальної власності, оскільки у даній справі позивач звернувся на захист особисто своїх прав та інтересів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2017 року по справі №182/7162/16-а(2-а/0182/265/2016) залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак