Справа № 497/856/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 497/856/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кодінцева С.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Болградського районного суд Одеської області від 07 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року ОСОБА_5 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (надалі відповідач, УПФ), в якому (з врахуванням доповнень до позову) просив:

- визнати протиправними дії УПФ при розрахунку пенсії позивача, щодо застосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2000 рік, та скасувати розпорядження Управління пенсійного фонду України у Болградському районі №150940 від 13.04.2017 року;

- зобов'язати УПФ здійснити розрахунок пенсії позивача на підставі його звернень виходячи із показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за три останні календарні роки, які передують року звернення позивача про призначення пенсії за віком, та призначити пенсію за віком відповідно до ст.26, ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 09.03.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що в випадку позивача має місце призначення нової пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший, так як пенсія за вислугу років та пенсія за віком регулюються різним законодавством. Окрім цього позивач посилається на те, що ним була надана довідка про заробітну плату, яка відповідає вимогам ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за календарний рік, який передує року поновлення виплати раніше призначеної пенсії чи переведенню з одного виду пенсії на інший.

Постановою Болградського районного суд Одеської області від 07.09.2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФ подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07.03.2017 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку, позивачем було подано заяву до Управління про призначення пенсії за віком, відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,.

З 09.03.2017 року відповідно до розпорядження УПФ від 13.04.2017 року №150940 йому позивачу було призначено пенсію за віком у розмірі 1030,45 грн..

При призначенні позивачу пенсії за віком УПФ було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2000 рік, оскільки з 27.06.2000 року позивачу вже було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Такі дії УПФ суттєво зменшили розмір пенсії та погіршили матеріальне становище позивача.

26.04.2017 року позивач повторно звернувся до УПФ із заявою про призначення йому пенсії за віком, відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та про перерахування пенсії із застосуванням показників заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2015-2016 року, тобто за рік, що передує року звернення.

У відповідь на звернення позивача, УПФУ повідомило листом від 10.05.2017 року №3/к-3, що пенсія призначена та сплачується відповідно до діючого законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зробив висновок, що позивач досяг встановленого законом віку і тому має право на перепризначення пенсії за віком за іншим законом на інших підставах.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З наведених норм вбачається, що ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Як вже було зазначено вище, з 27.06.2000 року позивач отримував пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати, отримував заробітну плату та сплачував страхові внески. У березні 2017 року позивач звернувся за призначенням пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів робить висновок про неправомірність дій УПФ щодо застосування при нарахуванні пенсії за віком позивачу показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Наведені висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України (ухвала від 18.04.2017 року справа №К/800/12193/17) та Верховного Суду України (постанова від 31.03.2015 року справа №21-612а14).

За таких підстав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.199, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення, а постанову Болградського районного суд Одеської області від 07 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя:ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_3