Справа № 335/11597/17
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Ведмедьової В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Вищої ради юстиції від 08.12.2016 року позивача звільнено з посади судді апеляційного суду Запорізької області у звязку з поданням заяви про відставку. Наказом апеляційного суду Запорізької області № 226-к від 12.12.2016 року суддю Осоцького І.І. виключено зі складу суддів апеляційного суду Запорізької області.

Відповідно до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органам Пенсійного Фонду України адміністрацією апеляційного суду Запорізької області 13.12.2016 року надано подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно розрахунку якого стаж роботи суддею позивача становить 27 років 08 місяців. Разом із тим, апеляційним судом Запорізької області у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці помилково не було включено допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу, яка входить до структури суддівської винагороди та з якої позивачем постійно сплачувався єдиний соціальний внесок.

30.08.2017 року апеляційним судом Запорізької області вказану помилку було виправлено, у звязку з чим було видано довідку № 07-50/102 від 30.08.2017 року з листом № 07-40/78, в яких було зазначено, що до виплат, які враховуються при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці входить виплата 1/12 частини матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1 466 грн. 67 коп.

31.08.2017 року з метою перерахунку призначеного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1 подав відповідачу вказану уточнюючу довідку для обчислення щомісячного грошового утримання судді та лист суду № 07-40/78 від 30.08.2017 року.

Проте, листом № 310/О-9 від 14.09.2017 року Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовило у перерахунку призначеного позивачу довічного грошового утримання судді із включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, посилаючись на те, що допомога на оздоровлення за нормами ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не входить до складу суддівської винагороди.

Посилаючись на те, що така відмова відповідача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та є протиправною, ОСОБА_1 просив суд поновити процесуальний строк для звернення до суду із адміністративним позовом, визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення судді у відставці ОСОБА_1 з дня звільнення останнього у відставку та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення згідно довідки апеляційного суду Запорізької області № 07-50/102 від 30.08.2017 року, починаючи з моменту первинного звернення останнього за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 13.12.2016 року.

В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявився. До суду надійшли заперечення проти адміністративного позову та заява, відповідно до якої представник відповідача просить справу розглянути у їх відсутність проти позовних вимог заперечують в повному обсязі.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, який належним чином був повідомлений про день, час та місце її розгляду, на підставі наявних письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював на посаді судді апеляційного суду Запорізької області. Рішенням Вищої ради юстиції від 08.12.2016 року позивача звільнено з посади судді апеляційного суду Запорізької області у звязку з поданням заяви про відставку. Наказом апеляційного суду Запорізької області № 226-к від 12.12.2016 року суддю Осоцького І.І. виключено зі складу суддів апеляційного суду Запорізької області.

З 13.12.2016 року ОСОБА_2 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, на підставі подання апеляційного суду Запорізької області від 13.12.2016 року, ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи із розміру заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання - 399 660 грн.

Листом від 30.08.2017 року № 07-40/78 апеляційним судом Запорізької області повідомлено органи Пенсійного фонду про допущення ними помилки при видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Осоцького І.І., яку усунуто шляхом надання відповідної уточнюючої довідки від 30.08.2017 року № 07-50/102, з метою проведення перерахунку призначеного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно уточненої довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.08.2017 року № 07-50/102, яка видана апеляційним судом Запорізької області, до суддівської винагороди для обчислення довічного грошового утримання включено оклад в розмірі 17 600 грн., доплата за вислугу років 60 % - 10 560 грн., а також в розділі «Інші виплати» - 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення 1 466 грн. 67 коп.

31.08.2017 року з метою перерахунку призначеного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1 подав відповідачу вказану уточнюючу довідку для обчислення щомісячного грошового утримання судді та лист суду № 07-40/78 від 30.08.2017 року.

Між тим, своїм листом № 310/О-9 від 14.09.2017 року Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовило ОСОБА_1 у перерахунку призначеного позивачу довічного грошового утримання судді із включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, посилаючись на те, що допомога на оздоровлення за нормами ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не входить до складу суддівської винагороди.

Разом із тим, суд приходить до висновку, що відмова ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача з урахуванням у складі суддівської винагороди, з якого воно обчислюється, 1/12 частини матеріальної допомоги на оздоровлення, є протиправними, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються ОСОБА_3 України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до статті 8 ОСОБА_3 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Згідно статті 22 ОСОБА_3 України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_3, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ч.1 ст. 64 ОСОБА_3 України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_3 України.

В силу вимог статті 126 ОСОБА_3 України незалежність і недоторканність суддів гарантується ОСОБА_3 і законами України.

У відповідності до п.14 ч.1 ст. 92 ОСОБА_3 України статус суддів визначається виключно законами України.

Пунктом 8 ч. 5 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

У відповідності до ч.6 ст. 47 вищезазначеного Закону, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених ОСОБА_3 України гарантій незалежності судді.

В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм ОСОБА_3 України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності. Право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага. Статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, право на отримання виплат (пенсії, щомісячного довічного грошового утримання), рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

При цьому, в п.2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційний Суд України зазначив, що за змістом статті 126 ОСОБА_3 України положення ч.3 ст. 11 Закону України «Про статус суддів» від 07.02.2002 року № 3018-ІІ у взаємозв'язку з ч.8 ст. 14 Закону України «Про судоустрій України» від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ (в редакціях, що були чинними на час розгляду справи судом) треба розуміти як таке, що гарантує досягнутий рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів, внесенні змін до них скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

В п.3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені ОСОБА_3 України та Законом України «Про статус суддів». Згідно з ч.1 ст. 130 ОСОБА_3 України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Це положення передбачає і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). Особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності, що закріплюється у статті 126 ОСОБА_3 України, і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Крім того, статтею 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453- УІ (IX розділ) передбачено надання суддям щорічної оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Виплату допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачено і ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-УІІІ (IX розділ), на норми якого посилається відповідач, тобто виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, і вона носить систематичний характер.

Відповідно до п.п.2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за N 114/8713, допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Частиною 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ, з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016, встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, й виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, і вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, а відповідно входить до структури заробітної плати, а за нормами ч. 3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 у відсотковому відношенні саме до заробітної плати, а не тільки до суддівської винагороди, передбачено визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з допомоги на оздоровлення нараховувався та був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, то незалежно від того, що вона,в силу ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у діючій редакції, не є складовою суддівської винагороди, матеріальна допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З правил діючої Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до заохочувальних і компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, згідно зі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 02.12.2010 року № 2755-VI і ст.41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам щодо суддів: «незалежність, ефективність та обов'язки» від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки відмова органу пенсійного фонду у перерахунку пенсії позивача на підставі довідки апеляційного суду Запорізької області від 30.08.2017 року, з урахуванням 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення, з огляду на зазначені вище положення законодавства та рішення Конституційного Суду України, є протиправним.

Крім того, на думку суду, позивач ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративними позовом не пропустив, оскільки як вбачається із письмових доказів, що наявні в матеріалах справи, про факт помилкового не включення у розмір суддівської винагороди, з якої обраховується щомісячне довічне грошове утримання, суми матеріальної допомоги на оздоровлення позивач дізнався у серпні 2017 року, отримавши лист апеляційного суду Запорізької області від 30.08.2017 року № 07-40/78 та довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Осоцького І.І. від 30.08.2017 року № 07-50/102. З огляду на викладені обставини порушене право позивача підлягає захисту з моменту первинного звернення останнього за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 13.12.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9-12, 71, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового у тримання з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення судді у відставці ОСОБА_1.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення згідно довідки апеляційного суду Запорізької області № 07-50/102 від 30.08.2017 року, починаючи з моменту первинного звернення останнього за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 13.12.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя В.В. Калюжна