Справа № 807/154/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8695/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» до Ужгородської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішень про застосування штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року позивач ТзОВ «ТрансКом» звернулося в суд з позовом до Ужгородської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області (далі Ужгородська ОДПІ), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09 листопада 2015 року № та №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2015 року №, рішення від 09 листопада 2015 року № про застосування штрафних санкцій, рішення від 29 грудня 2015 року № про застосування штрафних санкцій.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є безпідставними і винесеними з порушенням діючого законодавства України і підлягають визнанню протиправними та скасуванню

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 09 листопада 2015 року; податкове повідомлення-рішення № від 09 листопада 2015 року; вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-/4958 від 09 листопада 2015 року; рішення № про застосування штрафних санкцій від 09 листопада 2015 року; рішення № про застосування штрафних санкцій від 29 грудня 2015 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Ужгородська ОДПІ оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Довідки з ЄДР підприємств та організацій України, TOB «ТрансКом» зареєстровано за адресою: 88000, м. Ужгород, пл. Театральна, будинок 9, (а.с. 6).

ДПІ в м. Ужгород Головного управління ДФС у Закарпатській області було проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» з питань щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування за період з 01 липня 2012 року по 30 червня 2015 року.

За результатами перевірки було складено акт перевірки від 28 жовтня 2015 року за №1988/07-01-17-01/20463771 (а.с. 12-18).

В ході перевірки зафіксовано допущені позивачем наступні порушення:

- статті 164 пункту 164.2 підпункту «г» 164.2.17 , статті 167, пункту 167.1 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року (далі ПК України), в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб за травень, червень, жовтень 2013 року та червень 2015 року в сумі 583,20 грн.;

- статті 176 пункту 176.2 підпункту «б» розділу IV ПКУ, в частині подання не в повному обсязі до податкового розрахунку за формою 1 ДФ відомостей про нараховані суми доходів фізичній особі та суми утриманого з них податку за ознакою доходів «126» за II кв., IV кв. 2013 року, та II кв. 2015 року;

- статті 6 частини 1.2 пункту 2 , статті 7 частини І пункту 1.7 розділу ІІІ Закону України від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування», перевіркою донараховано єдиного соціального внеску за травень, червень, жовтень 2013 року та червень 2015 року на загальну суму 1 157,67 грн., в т.ч. за ставкою 36,79% в сумі 1 054,49 грн., за ставкою 3,6% в сумі 103,18 грн.;

- статті 168 пункту 168.1 підпункту 168.1.1 ПК України, в частині неутримання військового збору, в результаті чого донараховано збору за червень 2015 року 12,85 грн.

У зв»язку з виявленими порушеннями, на підставі акта перевірки, щодо TOB «ТрансКом» відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 09 листопада 2015 року №, №, якими позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами у вигляді заробітної плати на суму 1 366,88 грн. та військовий збір на суму 16,06 грн., а також рішення № від 09 листопада 2015 року та № від 29 грудня 2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 1 157,67 грн. (а.с. 7-11). Також відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-/4958 від 09 листопада 2015 року.

Приймаючи оскаржувані рішення відповідач вважав, що працівником позивача ОСОБА_1 використано кошти на господарські товари (купівлю ПММ) без підтверджуючих документів згідно авансових звітів (до авансових звітів додано чеки на прізвище іншої особи).

Зазначені рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Закарпатській області та до Державної фіскальної служби України (а.с. 19-25).

Відповідно до наказів позивача від: 17 травня 2013 року за №04-05/13, 28 травня 2013 року за №06-05/13, 12 червня 2013 року за №02-06/13, 15 жовтня 2013 року за №02-10/13, 23 червня 2015 року за №01-06/15 та 29 червня 2015 року за №02-06/15, зокрема, директор ОСОБА_1 17 травня 2013 року, 29 травня 2013 року, 12 червня 2013 року 15 жовтня 2013 року з 24 червня по 26 червня 2015 року та 30 червня 2015 року перебувала у відрядженні (а.с. 118-123).

Вказаним працівником до звітів про використання коштів, виданих на підтвердження або під звіт були надані фіскальні чеки, що свідчать про придбання ПММ (а.с. 129-136).

Відповідно до копій спірних фіскальних чеків (а.с. 133-136) у таких зазначено учасником програми «FISHKA» ОСОБА_2 (Олесі). У зв»язку з цим відповідачем також зазначено, що наявність такої інформації у розрахунковому документі свідчить про те, що громадянка ОСОБА_1 не придбавала ПММ, що зазначений у цьому розрахунковому документі.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що використання підзвітних коштів підзвітною особою позивача підтверджено фіскальними чеками, які відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є розрахунковими документами та згідно Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Мінфіну від 13 березня 1998 року №59 є підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв»язку з відрядженням витрат.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2.11 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, видача готівкових коштів під звіт або на відрядження здійснюється відповідно до законодавства України. Видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт. Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження. Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми. Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Згідно із п.п. 15 п. 1 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Мінфіну від 13 березня 1998 року №59, підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв»язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб»єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб»єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон).

У відповідності до статті 2 абзацу 17 Закону розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону суб»єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов»язані, видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов»язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Форми і зміст розрахункових документів, які повинні видаватися при здійсненні розрахунків суб»єктами господарювання для підтвердження факту продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг, а також комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами при прийманні готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування, за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів, та розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року №13.

У відповідності до пунктів 2.3, 3.1 та 3.2 цього Положення розрахункові документи, що друкуються реєстратором розрахункових операцій на паперовому носії, можуть містити додаткові дані про проміжний підрахунок загальної суми за чеком, суму здачі та інші дані, зокрема, інформацію, яка визначена технічними вимогами до спеціалізованих реєстраторів розрахункових операцій.

Фіскальний касовий чек на товари (послуги) - це розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).

Форма №ФКЧ-1 касового чека наведена в додатку 1. Касовий чек повинен містити такі обов»язкові реквізити: назву господарської одиниці; адресу господарської одиниці; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Законом України «Про податок на додану вартість»; перед номером друкуються великі літери «ПН»; для СГ, що не є платниками ПДВ, - ідентифікаційний код за ЄДРПОУ або ідентифікаційний номер за ДРФО, перед яким друкуються великі літери «ІД»; якщо кількість придбаного товару (отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, - то кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги); вартість одиниці виміру товару (послуги); найменування товару (послуги); літерне позначення ставки ПДВ праворуч від надрукованої вартості товару (послуги); позначення форми оплати (готівкою, карткою, у кредит, чеками тощо) та суму коштів за даною формою оплати; загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО»; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, окремим рядком - літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка - великі літери «ПДВ»; порядковий номер касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина) проведення розрахункової операції; фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН»; напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та логотип виробника.

Матеріалами справи підтверджується, що в копіях фіскальних чеків зазначено учасника програми «FISHKA» ОСОБА_2 (Олесі), однак дана обставина не означає, що саме ця особи придбавали ПММ, а наявність прізвища, яке зазначено у розрахунковому документі, лише свідчить про те, що ця особи є учасником програми «FISHKA».

Відповідно до статей 162, 163 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є податкові агенти, а об»єктом оподаткування загальний місячний (річний) дохід.

Положенням пункту 164.1 статті 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 165.1.11 пункту 165.1 статті 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: кошти, отримані платником податку на відрядження або під звіт і розраховані згідно із пунктом 170.9 статті 170 ПК України.

Таким чином, враховуючи те, що використання підзвітних коштів підзвітною особою позивача підтверджено фіскальними чеками, які відповідно до Закону є розрахунковими документами та згідно Інструкції є підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв»язку з відрядженням витрат, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовує висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ужгородської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року у справі №807/154/16 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26.10.2017 року.