Справа № 564/1144/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Левчук В.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"24" жовтня 2017 р. Справа № 564/1144/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від "04" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання зупинення нарахування і виплати пенсії за віком на пільгових умовах неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 04 серпня 2017 року позов задоволено.

Визнано рішення Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зупинення виплати пенсії ОСОБА_3 з лютого 2017 року неправомірним.

Зобов'язано Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відновити ОСОБА_3 нарахування і виплату пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років та здійснити перерахунок і виплату пенсії за час зупинення виплати пенсії.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 04.08.2017р. та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно довідки №164 виданої у вересні 1988 року виконкомом Поліської сільської ради народних депутатів Березнівського району Рівненської області, ОСОБА_3 в період з жовтня 1987 року по вересень 1988 року доглядав за батьком, ОСОБА_4, інвалідом І групи, який потребує постійного догляду, що підтверджується довідкою Д-70 №779406 (а.с.4).

Відповідно до довідки №3374 виданої 21 жовтня 2005 року Поліською сільською радою, ОСОБА_3 дійсно проживав на території с.Поліське Березнівського району Рівненської області, яке відноситься до 4 зони потерпілих в наслідок аварії на ЧАЕС з дня його народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 29.07.1999 року (а.с.5).

Відповідно до рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 11.04.2017 року по справі №555/621/17 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 з 01 травня 1986 року по 30 травня 1986 року,з 23 жовтня 1987 року по 01 квітня 1988 року, з 01 січня 1990 року по 31 травня 1990 року в с.Поліське Березнівського району Рівненської області у зоні посиленого радіоекологічного контролю внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.6).

Листом №439/03 виданим 25.01.2017 року Управлінням пенсійного фонду в Березнівському районі Рівненської області повідомлено ОСОБА_3 про те, що у лютому 2017 року йому зупинено нарахування і виплату пенсії за віком призначену 09.10.2016 року у відповідності до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно листа №204/02 виданому 11.05.2017 року Костопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно повідомлено ОСОБА_3 про те, що ним не підтверджено строк постійного проживання та факту роботи в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років, а тому продовжити виплату призначеної пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" немає підстав.

Матеріали справи містять архівну довідку №42-04 видану 22.12.2016 року архівним відділом адміністрації муніципальної освіти "Алданський район" республіки Саха (Якутія) "Про підтвердження стажу роботи і заробітної плати ОСОБА_3 в а/с "Тирканда", 28.05.1982 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, був прийнятий теслярем в артіль старателів "Тирканда" республіка Саха (Якутія) Російської Федерації (запис №219 в книзі обліку прийняття на роботу за 1981-1983 роки); 01.04.1988 року був звільнений з посади теслі за власним бажанням (розпорядження №26 від 26.09.1988 року); 28.09.1988 року прийнятий на посаду теслі-штукатура (розпорядження №27 від 03.10.1988 року); 01.06.1990 року звільнений по п.34 Статуту артілі (за прогул) без права на частку прибутку, на підставі доповідної та рішення профкому (наказ №17 від 08.06.1990 року). Щодо відомостей про відпустки без утримання, зазначено наступне: з 05.01.1984 року по 01.05.1984 року (розпорядження №1 від 06.01.1984 року); з 22.10.1984 року по 25.11.1984 року (розпорядження №21 від 29.10.1984 року); з 25.11.1984 року по 01.01.1985 року (розпорядження №24 від 06.12.1984 року); з 01.01.1985 року по 22.01.1985 року (розпорядження №3 від 28.01.1985 року); з 18.09.1985 року по 05.10.1985 року (розпорядження №22 від 16.09.1985 року); з 22.10.1987 року по 01.04.1988 року (розпорядження №19 від 29.10.1987року) (а.с.10).

Отже, позивач вважає, що з моменту аварії на ЧАЕС 26.04.1986 року та по 31.12.1992 року, а саме 6 років 8 місяців 5 днів, він проживав та був зареєстрований у будинку своїх батьків у с.Поліське Березнівського району Рівненської області.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

Згідно з нормами Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року Березнівський район Рівненської області куди входить с.Поліське до 01 січня 2015 року відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується посвідченням І громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 серії В-1 №672062 від 06 листопада 2003 року, яке згідно п.2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженої Постановою КМУ від 20.01.1997 за №51 є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для припинення виплати позивачу пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" стало те, що ОСОБА_3 не підтверджено строк постійного проживання та факту роботи в зоні посиленого радфологічного контролю не менше 4 років.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує на тому, що факт проживання ОСОБА_3 у зоні посиленого радіоекологічного контролю внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме в с.Поліське Березнівського району Рівненської області, в період: з 01 травня 1986 року по 30 травня 1986 року, з 23 жовтня 1987 року по 01 квітня 1988 року та з 01 січня 1990 року по 31 травня 1990 року підтверджується рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 11.04.2017 року по справі №555/621/17, яке знаходиться в матеріалах даної справи.

Належних доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги, відповідач суду не надав.

Відповідно положень ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем не було доведено належним чином правомірності прийнятого рішення, колегія суддів, приходить до висновку про необґрунтованість зазначеного рішення Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо припинення нарахування та виплати дострокової пенсії ОСОБА_3 з лютого 2017 року, а тому заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими а такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідач при винесенні рішення про припинення нарахування та виплату дострокової пенсії ОСОБА_3, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності до ст.159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Костопільського районного суду від 04.08.2017 року по справі №564/1144/17 відповідає вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Костопільського районного суду Рівненської області від "04" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Бурова,17 А/3,м.Костопіль,Рівненська область,35001

- ,