Справа № 442/3019/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9333/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В, Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю апелянта ОСОБА_2, представника апелянта ОСОБА_3, представника

позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2017 року у справі №442/3019/17 за адміністративним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_7 до Державного реєстратора виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області Дем'яновського Романа Зіновійовича третя особа ОСОБА_2 про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом до Державного реєстратора виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області Дем'яновського Р.З., третя особа ОСОБА_2 в якому просять визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34345593, від 20.03.2017 року.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34345593 від 20.03.2017 року, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Демяновським Р.З.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, третьою особою ОСОБА_2 17.08.2017 р. подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи і порушенням норм процесуального права. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В подальшому апелянтом подана апеляційна скарга 22.09.2017р.,в якій просить скасувати постанову суду в частині визнання протиправним і скасування в цілому рішення державного реєстратора скасувати і ухвали в цій частин нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора виконкому Дрогобицької міської ради Демяновського Р.З. №34345593 від 20.03.2017р. в частині проведення реєстрації права власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення площею 167,6 кв.м про АДРЕСА_1 в м. Дрогобичі Львівської області.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу від 22.09.2017р. та просили її задовольнити з підстав зазначених у скарзі.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Інші особи які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомленні про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34345593 від 20.03.2017 року, прийнятим державним реєстратором виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Демяновським Р.З. внесено відомості про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, що по АДРЕСА_1 в м. Дрогобичі, загальною площею 192,3 кв.м. (поновлення записів, які існували до внесення відповідних змін) за ОСОБА_2 на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №2-3332/09, від 02.11.2009 року ( що виникло в установленому законодавством порядку до 01.01.2013 року та зареєстроване КП ЛОР « Дрогобицьке МБТІ та ЕО»), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 82870630 від 20.03.2017 року.

Крім того, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 22.09.2014 року у справі №442/6372/14-ц (2/442/2084/2014 року) визнано право власності в рівних частках за ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на нежитлове приміщення, зазначене під літ. 101, площею 24,7 кв.м. у будинку АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону, оскільки таке прийнято без дотримання балансу між законом, рішеннями суду, зокрема, що стосується загальної площі спірного приміщення відносно власника ОСОБА_2, без врахування тієї площі, яка належить та зареєстрована за позивачами на підставі чинного рішення суду, відтак порушує право власності позивачів.

Проте апеляційний суд вважає такі висновки суду першої інстанції невірними, такими що суперечать нормам процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Пунктами 1, 7 ч.1 ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб'єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Зі змісту вказаного позову слідує, що позивачі звернулися до суду адміністративної юрисдикції з метою захисту своїх майнових прав, зокрема щодо порушення їх права власності на нежитлові приміщення, оскільки вважають, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень порушено їх права та законні інтереси.

Позивачі оскаржують дії відповідача пов'язані із внесенням відомостей про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, на які крім того, уже визнано право власності у рівних частках за рішенням суду.

Наведене свідчить про те, що позовні вимоги мають приватно - правовий характер та в заявленому спорі відповідач не виступає суб'єктом владних повноважень. Спір який виник між сторонами не є публічно-правовим, оскільки не має ознак адміністративного, а випливає з цивільно-правових відносин і має вирішуватися судом в порядку цивільного судочинства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, так у постанові від 17 лютого 2015 року по справі №21-551а14 Верховний Суду України висловив правову позицію, яка полягає у тому, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення, на підставі якого виникають цивільні права та обов'язки особи та такі права підтверджуються чи оформленні відповідним правовстановлюючим документом, подальше оспорювання іншою особою правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 24 лютого 2015 (справа №21-34а15), від 16 грудня 2014 року (справа №21-544а14) від 09 грудня 2014 року (справа №21-308а14), від 11 листопада 2014 року (справа №21-493а14), від 14 червня 2016 року (справа №21-41а16)

З урахуванням вимог ст.244-2 КАС України вказана позиція Верховного Суду України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних спорах.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 КАС України, суд роз'яснює, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вказані обставини не враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення про задоволення позовних вимог.

Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, невірно встановлено обставини у справі, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2017 року у справі №442/3019/17 - скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель

Повний текст ухвали складено 24.10.2017р.