Справа № 804/4729/16
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2017 рокусправа № 804/4729/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 27 березня 2017 року),

відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 06 лютого 2017 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року

у справі № 804/4729/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Місія-1»

до державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Місія-1» звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 17 квітня 2015 року №, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на прибуток у розмірі 8340085,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року, товариству з обмеженою відповідальністю «Місія-1» відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 червня 2016 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Місія-1» задоволено частково, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року задоволено адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Місія-1».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, державна податкова інспекція у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області наполягає на доводах та вимогах апеляційної скарги.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Місія-1» у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечує та просить вимоги апеляційної скарги державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток товариства з обмеженою відповідальністю «Місія-1» за звітний податковий період 2014 рік, за результатами якої складено акт від 20 березня 2015 року №117 (т. 1 а.с. 10-11).

Перевіркою встановлено, що по результатах діяльності за 2014 рік підприємством завищено суму отриманих збитків на 8340085,00 грн. (т. 1 а.с. 11).

На підставі акту від 20 березня 2015 року №117 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 17 квітня 2015 року №, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на прибуток у розмірі 8340085,00 грн. за грудень 2014 року (т. 1 а.с.14).

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням від 17 квітня 2015 року № позивач звернувся до суду.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обовязкова.

З аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, нормативно встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обовязковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу. А відтак, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником обєкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Отже, предмет камеральної перевірки фактично передбачає встановлення повноти, своєчасності поданні платником податкової звітності, візуальну перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності під час камеральної перевірки не здійснюється.

За змістом підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення обєктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Отже, обєктивний стан розрахунків з бюджетом платника, який не подав податкову декларацію, зясовується контролюючим органом у ході податкової перевірки.

Зясування податковим органом під час податкової перевірки питань, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення даного виду податкової перевірки, не можна визнати правомірними діями субєкта владних повноважень. Відповідно, інформація, що зібрана контролюючим органом відносно платника поза межами здійснюваного нею заходу з податкового контролю та не відноситься до предмета перевірки, не може слугувати підставою для податкового повідомлення-рішення.

Крім того, судом першої інстанції установлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що 06 лютого 2015 року товариством з обмеженою відповідальністю «Місія-1» подано до державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

Відповідно до рядка 07 «Обєкт оподаткування від усіх видів діяльності» позивачем задекларовано -32485308,00 грн., при цьому, у рядку 06.5 «відємне значення обєкта оподаткування попереднього звітного року (відємне значення рядка 07 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за попередній звітний рік)» відображено 28716574,00 грн. (т. 1 а.с. 34 зворотній бік).

В матеріалах також міститься податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2014 рік від 10 лютого 2014 року, у рядку 07 «Обєкт оподаткування від усіх видів діяльності» якої відображено -20376489 грн.

З акту камеральної перевірки вбачається, що податковий орган дійшов висновку про необґрунтованість віднесення на витрати по рядку 06.5 суму відємного значення обєкта оподаткування попереднього звітного року по результатах діяльності за 2014 рік, з огляду на те, що алгоритм заповнення показника рядка 06.5 декларації з податку на прибуток за 2014 рік є таким: відємне значення обєкту оподаткування рік («-07») за 2011 рік * 25 відсотків + показник рядка («-07») за 2013 рік. При цьому, зазначає, що у декларації з податку на прибуток за ІІ ІV квартал 2011 року рядок 07 прокреслено.

Разом з тим, товариством з обмеженою відповідальністю «Місія-1» до матеріалів справи надано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за ІІ ІV квартал 2011 року, в якій у рядку 07 «Обєкт оподаткування від усіх видів діяльності» відображено -33360340,00 грн., а у рядку 06.6 «відємне значення обєкта оподаткування попереднього звітного періоду» відображено 32426186,00 грн. (т. 1 а.с. 15 зворотній бік).

При цьому, згідно з податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2012 рік (т. 2 а.с. 21) показник рядка 06.5 у сумі 8340085,00 гри. складається з суми 33360340,00 грн., визначеної у рядку 07 податкової деклінації з податку на прибуток підприємства за ІІ ІV квартал 2011 року та 8340085,00 гри. (25 відсотків від 33360340,00 грн. - суми відємного значення, відображеної за наслідками 2011 року (з урахуванням положень пункту 150.1 статті 150, пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України)).

Згідно з податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2013 рік показники рядка 06.5 у сумі 17697101,00 грн. складається з суми 9357016,00 грн., визначеної у рядку 07 податкової деклінації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік та 8340085,00 гри. (25 відсотків від 33360340,00 грн. - суми відємного значення, відображеної за наслідками 2011 року (з урахуванням положень пункту 150.1 статті 150, пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України)).

З огляду на зазначене, позивачем правомірно задекларовано суму відємного значення в сумі 8340085,00 гри. у податковій звітності за 2014 рік, а сам по собі факт неподання товариством з обмеженою відповідальністю «Місія-1» податкової декларації за 2011 рік не є підставою для виключення збитку з податкового обліку платника.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 квітня 2015 року №.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим