Справа № 602/57/17
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 жовтня 2017 року м. Київ К/800/33847/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду в частині вимог за період з 01 січня 2010 року по 21 липня 2016 року.

Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року, відмовлено в задоволенні позову про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок, індексацію та виплату соціальної допомоги дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 22 липня 2016 року.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лановецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області, отримує пенсію за віком та має правовий статус дитини війни, що надає їй право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлені Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

З листа Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 16 грудня 2016 року № 4882/02 вбачається, що починаючи з 01 січня 2012 року і на даний час відповідач здійснює виплати позивачу як дитині війни у розмірі 66,43 грн, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381, а до цього у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 - 49,8 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що виплати позивачу соціальної допомоги як дитині війни здійснені правомірно в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, оскільки з 01 січня 2015 року діє редакція статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в якій зазначено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджет", встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 грн.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 66,43 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити на новий розгляд. Зазначає, що відповідач протиправно не виплатив соціальну допомогу дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак