Справа № 382/1133/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 382/1133/17 Головуючий у 1-й інстанції: Литвин Л.І.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Лічевецького І.О. Твердохліб В.А. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Яготинського районного суду Київської області від 23 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 785943 від 10.07.2017р. та закрити провадження у справі.

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 23 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 785943 від 10.07.2017р., винесену поліцейським 2 роти УПП у м. Бориспіль відносно ОСОБА_5 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП протиправною та скасовано її.

Провадження у справі закрито.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Київській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10 липня 2017 року відносно ОСОБА_5 поліцейським 2-ї роти УПП у м. Борисполь капрал-лейтенантом Дащевим А.А. було прийнято постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за те, що позивач на 106 км. автошляху Київ-Харків, керуючи обприскувачем самохідним, порушив правила руху тракторів, самохідних машин і механізмів по автодорозі, чим порушив п. п. 27.2а ПДР України та накладено на позивача адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідача, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2017 року відносно позивача поліцейським 2-ї роти УПП у м. Бориспіль капрал-лейтенантом Дащевим А.А. було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за те, що позивач на 106 км. автошляху Київ-Харків, керуючи обприскувачем самохідним, порушив правила руху тракторів, самохідних машин і механізмів по автодорозі, чим порушив п. п. 27.2а ПДР України та накладено на позивача адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

Так, ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовується під час порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п. 1.10. Правил дорожнього руху України, автомагістраль - автомобільна дорога, що: - спеціально побудована і призначена для руху транспортних засобів, не призначена для в'їзду на прилеглу територію або виїзду з неї; - має для кожного напрямку руху окремі проїзні частини, відокремлені одна від іншої розділювальною смугою; - не перетинає на одному рівні інші дороги, залізничні і трамвайні колії, пішохідні і велосипедні доріжки, шляхи проходу тварин, має огородження на узбіччях і розділювальній смузі та обгороджена сіткою; - позначена дорожнім знаком 5.1; на якій діють особливі умови дорожнього руху, передбачені розділом 27 цих Правил.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України передбачено, що автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).

Відповідно до пункту 27.2 а) ПДР України, на автомагістралях і дорогах для автомобілів забороняється рух тракторів, самохідних машин і механізмів.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, місцем зупинки транспортного засобу є автодорога Київ-Харків, 106 км, яка не є автомагістраллю, а відтак, дії позивача не підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При винесенні постанови відносно позивача, належним чином, відповідно до ст. 280 КУпАП, не перевірено всіх істотних обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки викладені в ній дані не підтверджені жодним доказом (поясненнями осіб, свідків, засобами фото- або відеофіксації), а тому постанова не може бути достатньою та об'єктивною. Будь-які інші докази про наявність вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - відсутні. Викладені обставини виключають наявність події та складу адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові відносно позивача.

Крім цього, всупереч вимогам ст. 268 КУпАП, працівник поліції прийняв постанову без розгляду справи, чим позбавив позивача можливості мати захисника, адвоката, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано вимог ст. ст. 7, 248, 249, 268, 280 КУпАП, чим порушено права та законні інтереси позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і поновлення таких прав можливе шляхом визнання незаконною та скасування оскаржуваної постанови.

Водночас, судом помилково закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення та не враховано, що відповідно до ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 2 статті 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції, а не суд. В свою чергу, місцевому загальному суду як адміністративному підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Підстави для закриття провадження у адміністративній справі, визначені статтею 157 КАС України, є вичерпними.

При цьому, суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5 в частині закриття провадження у справі, а тому постанова суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині - про відмову позивачу у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі, частково спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, в частині закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції частково порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи в частині, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині закриття провадження у справі з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову в цій частині.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Київській області задовольнити частково.

Постанову Яготинського районного суду Київської області від 23 серпня 2017 року в частині закриття провадження у справі - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 в частині закриття провадження у справі - відмовити.

В решті постанову Яготинського районного суду Київської області від 23 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Лічевецький І.О. Твердохліб В.А.

Повний текст постанови виготовлено 25.10.2017 року