Справа № 383/468/17(2-а/383/25/17)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2017 рокусправа № 383/468/17(2-а/383/25/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Бобринецької районної ради Кіровоградської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Бобринецька районна державна адміністрація про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення одинадцятої сесії Бобринецької районної ради від 16.06.2017 року № 224, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Бобринецької районної ради Кіровоградської області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Бобринецької районної ради Кіровоградської області щодо неоприлюднення проекту рішення одинадцятої сесії Бобринецької районної ради сьомого скликання "Про передачу бюджетних установ (об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та міста району), їх приміщень та майна в тимчасове користування Бобринецькій міській раді терміном на один рік" за 20 робочих днів до дати його розгляду 16 червня 2017 року та скасувати рішення одинадцятої сесії Бобринецької районної ради сьомого скликання "Про передачу бюджетних установ (об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та міста району), їх приміщень та майна в тимчасове користування Бобринецькій міській раді терміном на один рік" від 16.06.2017 року № 224.

В обґрунтування позову вказано, що проект вказаного рішення не був оприлюднений у визначеному порядку, чим порушено ч.3 ст.15 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Бездіяльність відповідача щодо не оприлюднення рішення призвела до порушення процедури прийняття рішення на сесії районної ради 16.06.2017 року, що свідчить про його протиправність.

Постановою Бобринецької районної ради від 01.08.2017 у задоволенні зазначеного позову ОСОБА_1 відмовлено. Судом зазначено, що не оприлюднення проекту рішення депутатів районної ради з об'єктивних причин не спричинило настання негативних наслідків для прав та інтересів позивача, а тому підстави для задоволення такого позову відсутні, оскільки права, свободи чи інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин не порушено.

На постанову суду позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої позивач вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, не надано належної правової оцінки обставинам порушення відповідачем процедури підготовки та прийняття спірного рішення, а також неоприлюднення проекту рішення, що є порушенням ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відмовляючи у задоволенні позову, суд зазначив про відсутність у позивача права на оскарження спірного рішення ради, проте не вирішив питання щодо залучення до участі у справі належного позивача, що є порушенням ст. 52 КАС України. Також, суд не врахував, що неоприлюднення відповідачем проекту рішення фактично позбавило позивача прав, гарантованих ст. 34 Конституції України; на свободу вираження поглядів; на участь в управлінні державними справами в частині самостійного вирішення територіальною громадою, членом якої він є, питань місцевого значення. Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про невідповідність рішення суду критеріям законності та обґрунтованості. Згідно вимог апеляційної скарги позивач просив скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Крім того, в апеляційній скарзі наведено клопотання щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів у задоволенні зазначеного клопотання позивача щодо залучення третьої особи відмовлено. Так, залучення до участі у справі третіх осіб можливе до закінчення судового розгляду та не передбачено приписами глави 1 розділу IV КАС України в ході апеляційного розгляду справи.

Представником відповідача (Іванченко В.В.) під час апеляційного розгляду справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції висловлені заперечення на апеляційну скаргу, та зазначено, що постанова суду є законною і обґрунтованою, оскільки судом правильно встановлено, що спірне рішення не порушує права та інтереси позивача, а неоприлюднення рішення у порядку та строки, встановлені законодавством, не є підставою для його скасування.

Представник третьої особи - Бобринецької районної державної адміністрації в судове засідання не прибув, що не є перешкодою апеляційному розгляду згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, оскільки про дату, час та місце розгляду справи даний учасник адміністративного процесу був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника відповідача та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, виходячи з наступного.

Під час вирішення спору судом першої інстанції було встановлено, що 16.06.2017 року на одинадцятій сесії Бобринецької районної ради сьомого скликання було прийняте рішення № 224 "Про передачу бюджетних установ (об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та міста району), їх приміщень та майна в тимчасове користування Бобринецькій міській раді терміном на один рік". Суд встановив, що запропонований депутатами проект рішення був розроблений депутатами Бобринецької районної ради на спільному засіданні комісій ради 12.06.2017 року як альтернативний проекту, який не був підтриманий на засіданні комісій ради та не проголосований на сесії районної ради, розробником якого була Бобринецька РДА. 16.06.2017 року за цим проектом сесією районної ради прийняте рішення. Встановлено, що процедури оприлюднення проекту рішення відповідно до ст. 15 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" районною радою дотримано не було, проте не вчинення цієї дії не може вказувати на явну протиправну бездіяльність, оскільки вказаний проект був запропонований та внесений як альтернативний проекту рішення, внесеного Бобринецькою РДА, оприлюдненого у встановлені строки, і фактично скорегований лише в частині формулювання виду володіння майном (не власність, а користування), був предметом розгляду засідання спільних комісій, проголосований для внесення на розгляд сесії 16.06.2017 року, що було обумовлене об'єктивною необхідністю вирішення долі майна комунальної власності. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що проект рішення депутатів районної ради об'єктивно не міг бути оприлюднений у встановлені законодавством строки, внесення проекту та прийняття рішення було обумовлене необхідністю встановлення статусу майна комунальної власності, питання про яке було внесене до порядку денного. Окремо суд зазначив, що настання внаслідок неоприлюднення проекту рішення негативних наслідків для прав та інтересів позивача не встановлено. Зазначеним рішенням передано бюджетні установи (об'єкти спільної власності територіальних громад сіл та міста району), їх приміщення та майно в тимчасове користування без зміни цільового призначення та статусів шкіл Бобринецькій міській раді терміном на один рік. Суд зазначив, що вказаний акт є актом індивідуальної дії, який спрямований на конкретних осіб та виникнення конкретних адміністративно-правових відносин цих осіб, обумовлених цим актом, та право оскаржити такий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Оскільки позивач не є такою особою, то це є підставою для відмови у задоволенні позову.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Під час судового розгляду судом першої інстанції дійсно було встановлено порушення відповідачем ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», проте, недотримання вимоги щодо розміщення на офіційному веб-сайті ради проекту спірного рішення не спричинило настання негативних наслідків, зокрема, для позивача. Крім того, не оприлюднення проекту рішення не свідчить про невідповідність прийнятого органом місцевого самоврядування рішення приписам законодавства, а також критеріям обґрунтованості, неупередженості, добросовісності, розсудливості, пропорційності, та принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, а отже, не може бути єдиною підставою для скасування такого рішення. З урахуванням положень ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» недотримання вимог щодо оприлюднення інформації відповідно до ст. 15 цього Закону є підставою для відповідальності особи, винної у вчиненні такого порушення. Проте, об'єктивна сторона протиправної бездіяльності в даному випадку має характеризуватися не лише невідповідністю вчинку юридичним приписам, а і його шкідливим або небезпечним результатом. В даному випадку судом були проаналізовані причини неоприлюднення проекту спірного рішення та встановлено, що проект, який пропонувався на розгляд сесії ради 16.06.2017 року та розробником якого була Бобринецька РДА, в результаті його обговорення на засіданні комісій ради не був підтриманий, в результаті чого на спільному засіданні комісій ради 12.06.2017 року депутатами Бобринецької районної ради був розроблений інший проект, за результатами розгляду якого радою було прийняте спірне рішення. Таким чином, суд зазначив, що проект спірного рішення фактично був скорегований лише в частині формулювання виду володіння майном, та об'єктивно не міг бути оприлюднений у визначені законодавством строки.

Позивачем у справі як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі не наведено доводів, які б свідчили про порушення спірним рішенням його суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Доводи позивача фактично зводяться до того, що відповідачем порушено приписи законодавства під час прийняття спірного рішення, та при цьому порушено його права, гарантовані Конституцією України, а саме право на вільне збирання, використання та поширення інформації, на свободу вираження поглядів, на отримання інформації, а також на участь в управлінні державними справами, зокрема, щодо висловлення своєї позиції з питань місцевого значення. Проте, в обґрунтування вказаних тверджень позивачем конкретних обставин не наведено. Крім того, як зазначалось вище, проект рішення "Про передачу бюджетних установ (об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та міста району), їх приміщень та майна в тимчасове користування Бобринецькій міській раді терміном на один рік", запропонований Бобринецькою РДА, був оприлюднений у визначений законодавством спосіб. В свою чергу, проект названого рішення, розроблений депутатами Бобринецької районної ради, містив відмінності, які стосувались лише виду володіння майном. Таким чином, право позивача на інформацію щодо питань, які стосуються місцевого самоврядування, в даному випадку було дотримано. Отже, вимоги позивача фактично зводяться до перевірки рішення суб'єкта владних повноважень, яке не порушує права та інтереси позивача, на відповідність приписам законодавства.

Колегія суддів наголошує, що завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин. Оскільки спірне рішення ради стосується кола конкретних осіб та їх конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цим рішенням, а також містить чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень цих осіб, тобто наявні ознаки акту індивідуальної дії, відповідно, зазначене рішення може бути оскаржене лише особами, права та інтереси яких цим рішенням порушені.

Так, відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин. Виходячи з положень п.8 ч.1 ст. 3, ч. 1 ст. 6 КАС України, особа має право звернутися до суду в порядку, встановленому цим Кодексом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи або інтереси. Таким чином під час вирішення подібних справ суд має з'ясувати, які конкретно права та охоронювані законом інтереси позивача порушені спірним рішенням, та у разі встановлення відсутності таких порушень це є самостійною підставою для відмови у задоволенні такого позову.

З урахуванням вищенаведеного, а також приписів ст. 200 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2017 року по справі № 383/468/17(2-а/383/25/17) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак