Справа № 442/6264/17
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/6264/17
Провадження № 2-а/442/209/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобовязання провести перерахунок пенсії з врахуванням пільгового стажу, -

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії та зобовязання провести перерахунок пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в у Дрогобицькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Львівської області (надалі управління ПФУ).

У період з 22.06.1982 по 10.11.1993 року він працював повний робочий день з виконанням встановленої щоденної норми робочого часу і річного балансу робочого часу, згідно з трудовим законодавством в Спеціалізованому управлінні технологічного транспотру Нафтовидобувного управління «Усінскнафта» обєднання «Комінафта» на посаді машиніста підіймача в місцевості, яка відноситься до районів Крайньої Півночі.

Весь стаж роботи на вищевказаному підприємстві підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці та архівною довідкою ТзОВ «Лукойл-Коми № 02-200-р від 27.04.2017 року, яка уточнює спеціальний стаж, що дає право на пенсію відповідно до ст.32 п.1.6 Федерального закону «Про страхові пенсії».

Проте, відповідач при обчисленні його страхового стажу не врахував того, що він має право на пільгове обчислення стажу за час роботи в місцевостях районів Крайньої Півночі і відмовив йому у зарахуванні стажу, як пільговий, у зв'язку із відсутністю відомостей про укладанням строкових трудових договорів по роботі у районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до них.

Вважає дії відповідача незаконними, оскільки ним були надані відповідні документи - трудову книжку, довідку, що уточнює особливий характер роботи чи умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, та на підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі чим виконав всі умови для призначення пільгової пенсії відповідно до діючого законодавства. Про порушення свого права дізнався у липні 2017 з листа відповідача, тому вважає поважною причину пропуску 6-місячного строку на оскарження. Крім цього, просить зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу з моменту призначення пенсії.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просять позов задоволити в повному об'ємі.

Представник відповідача ОСОБА_3, в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, пояснивши суду, що оскільки позивач не надав трудові договори, тому нема законних підстав вважати, що на позивача поширювалися норми Закону щодо пільгового обчислення стажу. Враховуючи це, зарахувати стаж за період до 1991р.за вказаний період у кратному розмірі немає підстав. Крім того, обчислення стажу роботи в районі Крайньої Півночі після 1 січня 1991 року застосовується в одинарному розмірі. Стверджує, що радянським законодавством не розповсюджувалися пільги щодо обчислення стажу в півтора кратному розмірі на працівників вахтовим методом роботи. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером по віку та перебуває на обліку в Дрогобицькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Львівської області області як отримувач пенсії з 07.06.1996 року.

У період з 22.06.1982 року по 10.11.1993 року він працював повний робочий день в Спеціалізованому управлінні технологічного транспорту Нафтовидобувного управління «Усінскнафта» обєднання «Комінафта» на посаді машиніста підіймача в місцевості, яка відноситься до районів Крайньої Півночі.(а.с.15)

Вищевказане підприємство знаходиться на території Республіки Комі, яка згідно ОСОБА_4 Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до місцевості районів Крайньої Півночі.

Весь стаж роботи на вищевказаних підприємствах підтверджується відповідними записами у трудовій книжці від 22 червня 1982 року з посиланням на дату та номер наказів про прийняття та звільнення з роботи позивача.

08 червня 2017 року позивач звернувся до Дрогобицького обєднаного управлінні Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про зарахування йому стажу в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні, а саме один з половиною рік за один рік роботи у районах Крайньої Півночі (а.с.13).

Проте, відповідач своїм листом №8325/05-32 від 21 липня 2017 року відмовив у пільговому зарахуванні стажу на підприємстві в районі Крайньої Півночі (а.с.14).

В обґрунтування посилалися на те, що робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується до стажу як один рік роботи за один рік і шість місяців, за умови, що працівник мав право на пільги встановлені ст.5 Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Пільги щодо обчислення стажу надавались особам, що прибули на Крайню Північ і в місцевості прирівняні до районів Крайньої Півночі та уклали строкові трудові договори про роботу в цих районах. Трудові договори, що заключалися на визначений термін, по закінченню цього терміну переукладались на такий же термін чи продовжувались на термін не менше одного року. Тому немає підстав зарахувати в пільговому обчисленні за 1 рік роботи - 1 рік і 6 місяців.

Така позиція відповідача на думку суду є неправомірною.

Так, згідно з п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до п.п. «б» п.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм права випливає, що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як слідує із матеріалів справи, позивач працював в 22 червня 1982 року по 10 листопада 1993 року повний робочий день в Спеціалізованому управлінні технологічного транспорту Нафтовидобувного управління «Усінскнафта» обєднання «Комінафта» на посаді машиніста підіймача в місцевості, яка відноситься до районів Крайньої Півночі.

Вищевказане підприємство знаходиться на території Республіки Комі, яка згідно ОСОБА_4 Міністрів СССР від 10.11.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до місцевості районів Крайньої Півночі.

Вищевказане підтверджується довідкою, виданою ТзОВ «Лукойл-Коми» за № 02/200-р від 27 квітня 2017 року, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії та підтверджує постійну зайнятість позивача на пільговій роботі, та записами в його трудовій книжці за вказаний період. (а.с.10-12)

Відповідно до постанови ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029, м.Усінськ Республіки Комі відноситься до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, беззаперечним фактом є те, що у спірний період позивач працював у місцевостях, які відповідно до постанови ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», прирівняні до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачає, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п.3 ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки та довідки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу період роботи з 22 червня 1982 року по 10 листопада 1993 року з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

Крім того, покликання відповідача на те, що обчислення стажу роботи в районі Крайньої Півночі після 1 січня 1991 року застосовується в одинарному розмірі, є безпідставними, виходячи з наступного.

Питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім Російської Федерації) після 1 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією.

Відповідно до ч.4ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами). Згідно з ч.2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз.2,3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Тобто, якщо певний період роботи особи на території РФ згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових основах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї людини і в Україні. Таким чином, стаж позивача має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність особи. В період 1991-1998 років на території РФ був чинним Закон РРСФР «Про державні пенсії в РРСФР» від 20 листопада 1990 року № 340-1, який діяв на території РФ з 1 січня 1992 року по 31 грудня 2001 року, на підставі якого всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж в 1,5 кратному розмірі.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки та довідки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу період роботи з 22 червня 1982 року по 10 листопада 1993 року з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що згідно із ч.2 ст. 99 КАС України у редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом ).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом 01 вересня 2017 року.

З урахуванням наведеного та фактичної дати звернення позивача за захистом своїх порушених прав, виходячи із передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду, суд дійшов до переконання, що позивач пропустив строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів за період з 07 червня 1996 року по 01 січня 2017 р., тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Достатніх поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав позивачем не наведено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірною відмову відповідача в перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу та зобов'язання управління Дрогобицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати з 01 січня 2017 року в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) спірний період роботи з 22 червня 1983 року по 10 листопада 1993 року як трудовий стаж зароблений в місцевостях в районах Крайньої Півночі.

Керуючись ст.ст.10,11,12,71,159,160,161,162,163,167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити частково.

Визнати неправомірною відмову Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 21.07.2017 р. в перерахунку пенсії в пільговому обчисленні ОСОБА_1.

Зобов'язати Дрогобицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи у місцевостях Крайньої Півночі з 22.06.1982 року по 10.11.1993 року в пільговому обчисленні з розрахунку один рік за півтора року та провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2017 року.

В решті позову відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя А.П. Хомик