Справа № 815/2264/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2264/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря Апексімова І.С.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

18.04.2017р. фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 07.04.2017р. №4875/с/99-99-11-02-02-25 в частині «зобовязання ГУ ДФС в Одеській області внести та направити нові вимоги та рішення з урахуванням викладеного у рішенні №4875/с/99-99-11-02-02-25, у відповідності до вимог чинного законодавства».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2017р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить постанову суду скасувати і ухвалити нову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, з 19 грудня по 30 грудня 2016 року та з 03 січня по 10 січня 2017 року, проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 30.04.2013 року по 31.12.2015 року.

17.01.2017р. за результатами перевірки складений акт від 17.01.2017р №12/15-24-13-02/НОМЕР_1, на підставі якого було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.01.2017р. №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій від 27.01.2017р. №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.01.2017р. №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій від 27.01.2017р. №.

Позивач оскаржила вказані рішення до ДФС України 14.03.2017 року. /а.с.73-89/

Державна фіскальна служба України скаргу ФОП ОСОБА_3 задовольнила частково та прийняла рішення від 07.04.2017р. №4875/с/99-99-11-02-02-25 про скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій, та зобов'язала ГУ ДФС в Одеській області винести та направити нові вимоги та рішення, з урахуванням викладеного у рішенні №4875/с/99-99-11-02-02-25, у відповідності до вимог чинного законодавства. /а.с.90-92/

При цьому, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04.04.2017 року у справі №815/1014/17 (набрала законної сили) визнано протиправним та скасовано наказ Роздільнянської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 28 грудня 2016 року №534 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1»; визнано протиправними дії Роздільнянської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 30.04.2013 року по 31.12.2015 року, у період з 03.01.2017 року по 10.01.2017 року, щодо складання акту перевірки від 17.01.2017р. №12/15-24-13-02/НОМЕР_1. /а.с.34-37, 115-117/

Позивач при зверненні до суду з даним позовом посилається на те, що оскільки вказаною постановою Одеського окружного адміністративного суду у справі від 04.04.2017р. у справі №815/1014/17 встановлено протиправність наказу Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 28.12.2016 №534 «Про продовження строку проведення перевірки...», а також протиправність дій щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 у період: з 03.01.2017р. по 10.01.2017р. та протиправність дій щодо складення за результатами перевірки ФОП ОСОБА_3 акту перевірки від 17.01.2017р. №12/15-24-13-02/НОМЕР_1, оскаржене рішення ДФС України є протиправним в частині зобовязання ГУ ДФС в Одеській області винести та направити позивачу нові вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Складений за результатами проведеної перевірки акт є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватись контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платнику податків грошових зобов'язань. Акт перевірки складається посадовими особами контролюючого органу, позаяк це є їх службовою діяльністю на виконання посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни, та не містить волевиявлення самого органу щодо виявлених посадовими особами фактів.

Таким чином, діяльність з проведення перевірок, складання актів перевірки та викладення в них обставин і висновків є службовою діяльністю працівників контролюючих органів на виконання своїх посадових обов'язків зі збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкового законодавства.

При цьому, висновки акту перевірки не є остаточними, оскільки платник податків вправі надати свої зауваження до відповідного акту, які можуть в подальшому бути враховані податковим органом під час вирішення питання про здійснення нарахування грошових зобов'язань за результатами перевірки.

Тому, наявність акту перевірки чи включення до його змісту певних висновків самі собою не створюють жодних перешкод для діяльності платника податків, що зумовлює відсутність порушень у реалізації охоронюваних законом інтересів особи, оскільки в такому разі правомірне притягнення особи до набуття певних благ не обмежується.

Отже, контролюючий орган не позбавлений права фіксувати в акті перевірки обставини та викладати власні висновки щодо таких обставин та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень, складених на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень.

Крім того, наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2015 року №1124 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 лютого 2016р. №178/28308 затверджений Порядок розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу (далі Порядок).

Пунктами 1, 4 Порядку передбачено, що цей Порядок визначає процедуру подання та розгляду контролюючим органом скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - вимога) та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами десятою, одинадцятою ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»; скарг банків на рішення про накладення фінансових санкцій, передбачених частиною дванадцятою зазначеної статті.

Контролюючий орган при розгляді скарги перевіряє законність і обґрунтованість винесення вимоги або рішення, що оскаржується, і приймає одне з таких рішень: залишає вимогу або рішення, що оскаржується, без змін, а скаргу - без задоволення; скасовує в певній частині вимогу або рішення, що оскаржується, не задовольняє скаргу в певній частині; скасовує в повному обсязі вимогу або рішення, що оскаржується, і задовольняє скаргу; направляє скаргу на новий розгляд до відповідного територіального контролюючого органу; залишає скаргу без розгляду.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку, що ні акт перевірки, ні дії посадових осіб контролюючого органу щодо включення до акту певних висновків, ні процесуальні дії відповідача щодо дотримання процедури розгляду скарг на вимоги про сплату боргу (недоїмки) та на рішення про нарахування штрафних санкцій не породжують правових наслідків для платника податків, не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника, що виключає підстави для визнання протиправним та скасування рішення від 07.04.2017р. №4875/с/99-99-11-02-02-25 в частині «зобовязання ГУ ДФС в Одеській області внести та направити нові вимоги та рішення з урахуванням викладеного у рішенні №4875/с/99-99-11-02-02-25, у відповідності до вимог чинного законодавства».

Оцінка висновків акту перевірки, рішень контролюючих органів щодо дотримання процедури розгляду скарг на вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про нарахування штрафних санкцій надається уповноваженими законом органами влади при вирішенні спору щодо оскарження по суті рішення щодо застосування санкцій, прийнятого на підставі такого акту або на підставі рішень контролюючих органів за наслідками адміністративного оскарження.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія