Справа № 225/4462/17
Суддя: Скиба М. М.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Скиба М.М.,

за участю секретаря Панаслюк Є.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне.

05.11.1997 року він був прийнятий на роботу в ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат», 28.04.2000 року був звільнений за власним бажанням.

В теперішній час він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. У звязку з досягненням пенсійного віку він звернувся в Управління ПФУ в м. Дзержинську, де йому розяснили, що для своєчасного і правильного нарахування йому пенсії, йому необхідно надати в пенсійний фонд довідку про підтвердження його пільгового стажу з ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат».

03.02.2017 року він звернувся до голови правління комбінату з усним зверненням про надання інформації. Йому була представлена інформація, але адміністрація підприємства не надала йому уточнюючу довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, а також інші відомості.

27.07.2017 року був складений адвокатський запит, якій відповідач отримав 31.07.2017 року.

Запит був складений у відповідності до ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» і ст. 5 Закону України «Про інформацію», Закону України «Про адвокатуру». У зверненні зазначені його прізвище, імя, по батькові, домашня адреса, суть питання, зазначені документи, які йому необхідні.

Вказані відомості не є таємними і не мають статусу для службового використання.

Голова правління комбінату відмовив йому у наданні вказаних документів.

Вважає такі дії відповідача незаконними, такими, що порушують Конституцію і закони України, його права, що спонукає його приймати додаткові зусилля і витрачати матеріальні засоби для поновлення його конституційний прав.

ОСОБА_2 просить визнати дії голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» протиправними, зобовязати голову правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» надати йому довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, де зазначити період його роботи, який зараховується у спеціальний стаж, професію і посаду, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ і пункт, найменування списку, куди зараховується цей період роботи, первісні документи за час виконання роботи; стягнути з голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. та витрати, повязані з розглядом справи.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, зазначив, що в даному випадку було порушено право позивача на отримання інформації відносно себе ст. 5 Закону України «Про інформацію», вважає, що інформація про підтвердження трудового стажу є публічною, позивач письмово звертався до відповідача за відповідною інформацією.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі уповноваженого представника відповідача, проти позову заперечує.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог з огляду на наступне.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2, останній в період з 05.11.1997 року по 28.04.2000 року перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат», де працював плавильником абразивних матеріалів 4 розряду, був звільнений 28.04.2000 року за власним бажанням.

Позивачем до позову додані довідки, які ним отримані у відповідача : відомості про перейменування підприємства, супровідний лист про направлення на його адресу довідки про перейменування підприємства, довідку про простої та особистих відпустках, наказ № 466 від 14.11.1999 року.

Представник позивача вважає, що запитувана у відповідача інформація про підтвердження трудового стажу є публічною.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" публічнаінформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь - яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Тобто, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

З визначення, наведеного в ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», вбачається, що ознаками публічної інформації є наступні: готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством; заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання своїх обов'язків; інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень. У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, що вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

У пункті 1.1. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 10 від 29 вересня 2016 року « Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» визначено поняття «публічна інформація».

Так, відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VІ «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон № 2939-VІ) публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Аналіз цього визначення та переліку розпорядників публічної інформації, закріпленого у статті 13 Закону № 2939-VІ, свідчить, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях:

уся інформація, що перебуває у володінні субєктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб'єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ);

інформація щодо використання бюджетних коштів юридичними особами, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим (пункт 2 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ);

інформація, пов'язана з виконанням особами делегованих повноважень суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг (пункт 3 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ);

інформація щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них, якщо йдеться про суб'єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями (пункт 4 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ);

інформація про стан довкілля; якість харчових продуктів і предметів побуту; аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян;

інша інформація, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація) (частина друга статті 13 Закону № 2939-VІ).

Отже, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Враховуючи вищезазначене, запитувана позивачем інформація не є публічною, а тому не може вважатися публічною у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» .

Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 19 Постанови № 10 від 29 вересня 2016 року « Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» роз'яснив, що суди під час розгляду справ повинні мати на увазі, що якщо запит про надання публічної інформації є фактично зверненням (заявою, клопотанням) про надання інформації згідно із Законом України «Про звернення громадян», то в такому разі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації необхідно відмовляти в задоволенні позову з тих підстав, що право позивача на отримання публічної інформації не порушено.

В даному випадку суд звертає увагу, що відповідач у даній справі є юридичною особою (господарюючим суб'єктом), а не суб'єктом владних повноважень у розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, запит позивача про надання публічної інформації є фактично зверненням про надання інформації згідно із Законом України «Про звернення громадян», запитувана позивачем інформація не відноситься до публічної, оскільки відповідач у спірних правовідносинах не є розпорядником публічної інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому відсутні підстави щодо зобов'язання відповідача надати публічну інформацію на вищезазначений запит, враховуючи відсутність у діях останнього порушення права заявника на одержання публічної інформації.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач при зверненні до суду не довів порушення своїх прав саме в межах публічно-правових правовідносин.

Крім того, на підтвердження запитуваної інформації у відповідача позивачем наданий адвокатський запит. (а.с. 11). У пункті 3.3. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 10 від 29 вересня 2016 року « Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» визначено, що відносини щодо внесення і розгляду адвокатського запиту врегульовано статтею 24 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Зокрема, цією статтею Закону детально регламентовано перелік адресатів, до яких може бути направлено адвокатський запит, вимоги до такого запиту, питання строків розгляду адвокатських запитів та порядку відшкодування витрат, а тому відповідні положення Закону № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» не поширюються на відносини між адвокатом та розпорядником інформації. Інших доказів звернення позивача до відповідача з запитом про отримання інформації суду не надано.

За таких обставин, підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди- немає, а тому позов задоволенню не підлягає.

В зв'язку з відмовою в позові, немає підстав для стягнення моральної шкоди та витрат, повязаних з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 3, 6-11, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: