Справа № 334/2440/17(2-а/334/344/17)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2017 рокусправа № 334/2440/17(2-а/334/344/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дії, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1;

- зобовязати відповідача перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 20 лютого 2017 року, відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2014-2016 рр.) та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26 липня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, на загальних умовах відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком. Зобовязано Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних умовах відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 20.02.2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, з урахуванням різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Не погодившись з постановою суду, Правобережне УПФУ м. Запоріжжя звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з 05.02.2013 року перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, отримуючи пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Після досягнення встановленого абз. 2 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" віку, позивач 20.02.2017 року звернувся до відповідача з заявою, в якій просив призначити пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки У країни за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя листом від 31.03.2017 року №108/Т-1 повідомило позивачу, що оскільки в його випадку переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком переведення на інший вид пенсії, а не є первинним призначенням пенсії, тому у випадку перерахунку пенсії застосовуватиметься показник середньої заробітної плати, який враховувався під час первинного призначення пенсії.

Таким чином, не призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком є предметом спору в цій справі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції на підставі наявних у справі доказів встановив і правильно виходив з того, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років. При цьому, суд правильно виходив з того, що позивач не просив про перехід з одного виду пенсії на інший, а просив пенсійний орган призначити пенсію за віком, що є підставою для застосування положень статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV (далі - Закону №1058-ІV).

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закону №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу у 2013 році призначено пенсію за вислугу років згідно пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Із заявою від 20.02.2017 року про призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV він звернувся вперше.

За таких обставин застосування в спірних відносинах при призначенні позивачу пенсії за віком норм ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV є безпідставним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, та від 29 литопада 2016 року у справі № 21-6331а15.

Враховуючи, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» слід здійснити з 20.02.2016 року.

Посилання органу Пенсійного фонду на те, що позивачу призначена пенсія відповідно п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є безпідставними та не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки вказаною нормою визначено інші, ніж передбачено вказаною вище ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" види пенсій, які призначаються за цим законом, а саме пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років, умови призначення якої визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення», про що зазначено в пп.1 абз. 2 п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 197, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У х в а л и в:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26 липня 2017 року по справі № 334/2440/17 (2-а/334/344/17) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак