Справа № 569/10307/17
Суддя: Кучина Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року

Рівненський міський суд

під головуванням судді - Кучиної Н.Г.

при секретарі - Довбенко Г.В.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львів Департаменту патрульної поліції Яцишина Романа Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В Рівненський міський суд з позовом до інспектора ВПОДДЗ 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львів Департаменту патрульної поліції Яцишина Романа Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення звернувся ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові, просить суд їх задоволити та визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ВПОДДЗ 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львів Департаменту патрульної поліції Яцишина Романа Васильовича по справі про адміністративне правопорушення серії АР №394079 від 21.06.2017 року про притягнення його за ч.2 ст. 122 КУпАП до адміністративної відповідальності та до якого застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак, на адресу суду від відповідача надійшли заперечення проти адміністративного позову, в якому останній просить справу слухати у їх відсутність та просить у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у запереченні.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №394079 від 21 червня 2017 року винесеної інспектором ВПОДДЗ 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львів Департаменту патрульної поліції Яцишиним Романом Васильовичем, позивач, керуючи транспортним засобом марки OPEL VIVARO знак НОМЕР_1 21 червня 2017 року о 04 год.36 хв. на трасі Київ-Чоп 522 км 500 м здійснив обгін на перехресті чим порушив п. 14.6а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Керуючись положенням статей 33 та 284 КУпАП, поліцейський постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Доводи позивача про те, що відповідачем незаконно розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, та при цьому, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови від 21.06.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є неприйнятними, з огляду на те, що згідно з приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Працівники патрульної поліції не складають протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від і № 1395 згідно розділу III пункту 2 «Інструкції з матеріалів про адміністративні правопорушення у дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст.80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів ), ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121. ст. 121-1. 121-2. ч. 1, 2 і 3 ст. 122. ч. 1 ст. 123. ст. 124-1. ст. 125. 126. ч. 1, 2 і 3 ст. 127. ст. 128. 129. ст. 132-1. ч. 6 і 11 ст. 133-1. ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпАП. на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 254 КУпАП, протокол не складається у випадках передбачених у ст. 258 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно, аналізуючи вищенаведену норму, при оформлені адміністративних матеріалів у сфері забезпечення дорожнього руху, працівниками Національної поліції згідно ст.258 КУпАП не складаються протоколи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, тобто порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами /посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

З вищенаведеного суд вбачає, що інспектор правомірно розглянув справу на місці зупинки технічного засобу позивача, при цьому не порушивши право особи на правову допомогу, оскільки останній має право користуватись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП під час розгляду справи, про що останньому зазначалося перед розглядом справи.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності прийнята уповноваженою на те особою, в межах її компетенції, з дотриманням порядку, визначеного КупАП.

Крім того, необгрутованість посилання позивача на рішення Конституційного Суду України справа № 1-11/2015 підтверджується тим, що згідно п.2.3 мотивувальної частини вищевказаного рішення Конституційного Суду України перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законам.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 № 596-VIII, який набув чинності 07.11.2015р. було внесено зміни до згаданого переліку, а саме змінено ч. 2, 4, 5 статті 258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху (ПДР) віднесено до категорії справ розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, як вбачається з змін внесених до КУпАП від 14.07.2015 року та які набрали чинність 07.11.2015 року, та які не могли бути враховані в рішенні Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015, уповноваженими органами та посадовим особам прямо передбачена можливість складати постанови на місці вчинення правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП на позивача є правомірними та законними, доводи позивача про те, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню є недоведеними та необґрунтованими, оскільки доказів, які б спростовували вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення, з боку позивача не надано, підстав передбачених статтею 72 КАС України для звільнення позивача від доказування не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не знайшли своє підтвердження, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,160-162,186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львів Департаменту патрульної поліції Яцишина Романа Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Кучина Н.Г.