Справа № 640/4469/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 р. Справа № 640/4469/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на Київського районного суду м. Харкова від 16.05.2017р. по справі № 640/4469/17

за позовом ОСОБА_1

до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

23 березня 2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому він просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку розміру пенсії на пільгових умовах як особі, що пропрацював на підземних роботах з повним робочим днем, та усунути допущене порушення права позивача, та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача як особі, яка попрацювала на підземних роботах з повним робочим днем на пільгових умовах згідно з діючим законодавством та виплатити невиплачену пенсію відповідно до діючого законодавства з дня звернення з заявою про перерахунок пенсії. В обгрунтування зазначених підстав посилається на наступне. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2016 року був задоволений позов ОСОБА_1 до УПФУ у Київському районі м. Харкова про зобов'язання вчинити певні дії, а саме позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах за списком №1 з 13.11.2015 року відповідно до п. «а» ч.1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 року вказана постанова залишена без змін. Виконуючи рішення Київського районного суду м. Харкова, відповідачем позивачу було призначено пенсію за нормами Закону з 13.11.2015 року. Незалежно від того, що ЗУ «Про пенсійне забезпечення» гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки, позивачу нарахована мінімальна пенсія у розмірі 1130 грн. Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, на яку отримав відмову, що є порушенням ст. 46 Конституції України та ЗУ №1058-ІV, оскільки середній заробіток шахтаря на час призначення пенсії складав 2960 грн. 62 коп., а прожитковий мінімум - 1247 грн. Таким чином, розмір пенсії позивача як це зазначено Законом не може бути менш трьох прожиткових мінімумів, тобто 3741 грн., а не 1130 грн. Крім того, не взято до уваги вимоги п. 6 Закону України «про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 16.05.2017 р. Позов ОСОБА_1 - задоволено . Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Зобов'язано Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 у відповідності до порядку, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме у розмірі 80 відсотків фактичної середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 20.01.2017 з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Київське обєднане управління пенсійного фонду України в м. Харкові подало апеляційну скаргу в якій зазначають, що оскільки підтверджений стаж роботи ОСОБА_1 за списком 1 менш, ніж 15 років, застосовувати норми ст. 8 Закону № 345 та абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону при встановленні пенсії ОСОБА_1 підстав немає. Тому управлінням ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Пенсія позивачу обчислена, виплачується, за матеріалами пенсійної справи, в повному обсязі відповідно до рішення суду та законодавства, що діє на сьогоднішній день. Постанову по справі №640/4469/17 Київського районного суду м. Харкова, яка була винесена 16.05.2017 року, управління отримало 10.07.2017 року, про що свідчить відмітка вхідної кореспонденції управління на супровідному листі суду. Враховуючи наведене просять постанову Київського районного суду м. Харкова від 16.05.2017 року по справі №640/4469/17,- скасувати. Ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач рішення суду першої інстанції до суду не оскаржував, вважає його правильним та прийнятим на законних підставах.

Позивач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач з 13.11.2015 року отримує пенсію за віком по Списку № 1 у Київському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії, але листом №1552-27/02 від 02.02.2017 року позивача повідомлено про відмову в перерахунку його пенсії, мотивуючи це, що рішенням суду підтверджений стаж роботи за Списком 1 (шахтарі) менший, ніж 15 років, тому для застосування норм ст. 8 ЗУ №345 при встановленні розміру пенсії підстав не існує.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів не погоджуючись з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Поряд з цим, пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

В позовній заяві позивач зазначає, що його загальний стаж роботи під землею з повним робочим днем складає 13 років 6 місяців 22 дні та зазначає що розмір його пенсії не може бути менший розмірів трьох прожиткових мінімумів, встановлених для осіб які втратили працездатність. Фактично позивач посилається на на положення абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

16 вересня 2008 року набрав чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів зазначає, що для призначення позивачу пільгової пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») позивач має мати стаж роботи на підземних роботах не менш як 15 років.

Оскільки позивач має стаж роботи на підземних роботах менше 15 років, що підтверджується сторонами по справі, він не має права на розрахунок пенсії за зазначеними статтями.

Інших доводів щодо зміни розміру пенсії позивач не вказує.

За такихпідстав, а саме відсутність у позивача спеціального стажу (на підземних роботах) не менше ніж 15 років, у відповідача були відсутні підстави для перерахунку розміру пенсії на які посилається позивач в позовній заяві.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В той же час, згідно з частиною 2 статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова з вищенаведених підстав підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 16.05.2017р. по справі № 640/4469/17 скасувати.

Прийняти нову постанову якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 24.10.2017 р.