Справа № 807/1307/17
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1307/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС у Закарпатській області до Відкритого акціонерного товариства «Закарпатоблтара» про стягнення податкового боргу у розмірі 64 484,67 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Закарпатській області (далі позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Закарпатоблтара» (далі відповідач, ВАТ «Закарпатоблтара») про стягнення податкового боргу у розмірі 64 484,67 грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 64 484,67 грн. в тому числі пеня в розмірі 7 920,67 грн. по платежу НОМЕР_1 «Земельний податок з юридичних осіб».

Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, однак у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу без участі представника позивача (а.с.6).

В судове засідання представник відповідача не зявлявся, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України (а.с.35-40). Заперечення проти позову відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

ОСОБА_1 ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 16 пунктом 16.1 підпунктом 16.1.4 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено обовязок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 36 Податкового Кодексу України, податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обовязок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обовязків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ВАТ «Закарпатоблтара» внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та зареєстроване за адресою: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Огарьова, буд.25, Код та перебуває на обліку в органах державної фіскальної служби.

Матеріали справи свідчать, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 64 484,67 грн., який виник внаслідок наступного.

Відповідачем до податкового органу самостійно було подано:

- податкову декларацію № від 22.02.2016 з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік у розмірі 41 187,24 грн. (помісячно по 3 432,27 грн.). Проте, самостійно задекларована сума земельного податку у розмірі 27 458,16 грн. за травень-грудень 2016 залишається несплаченою.

- податкову декларацію № від 09.03.2017 року з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік у розмірі 29 105,84 грн.(помісячно з січня по листопад по 3 638,23 грн. та грудень 3 638,25 грн.). Проте самостійно задекларована сума земельного податку у розмірі 29 105,84 грн. за січень- серпень 2017 року залишається несплаченою.

Положенням ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

В силу п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обовязку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідачем до податкового органу самостійно було подано вищезгадані податкові декларації, проте самостійно задекларована сума земельного податку відповідачем у повному обсязі не сплачена, що підтверджується відомостями з облікової картки відповідача (а.с.12-21). Так, згідно декларації поданої 22.02.2016 року самостійно задекларована сума земельного податку у розмірі 27 458,16 грн. за травень-грудень 2016 залишається несплаченою. А також, згідно декларації поданої відповідачем 09.03.2017 року самостійно задекларована сума земельного податку у розмірі 29 105,84 грн. за січень- серпень 2017 року залишається несплаченою.

Підпунктом 56.11. ст. 56 ПКУ зазначено, що не підлягає оскарженню податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Відтак, згідно розрахунку податкового боргу код 01884123 ВАТ «Закарпаоблтара», станом на 02.09.2017 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 64484,67 грн., в тому числі пеня у розмірі 7920,67 грн.(а.с.11).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

У відповідності до п.59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У звязку з несплатою узгоджених сум відповідачу на підставі п.59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, було виставлено податкову вимогу від 07.05.2012 року за №368 про наявність податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями, яка була надіслана поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернута у звязку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, повідомлення-рішення від 07.05.2012 року № 368, в силу приписів абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України, вважається врученим відповідачу 11.05.2012 року (день повернення, зазначений поштовою службою на довідці про причини повернення поштового відправлення).

Разом з тим, відповідач правом оскаржити зазначене податкове повідомлення-рішення не скористався, у визначений строк грошове зобовязання не сплатив.

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості субєкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобовязання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у звязку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобовязання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до ч.3. ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Також, відповідно до п.95.4 ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 із пп.20.134. п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу з Відкритого акціонерного товариства «Закрпатоблтара» у сумі 64 484,67 грн. є обґрунтованими, підтверджені належними й допустимими доказами, відповідачем не спростовані (заперечення проти позову відповідач суду не надав) та підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статями 6, 9, 10, 11, 70, 71, 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Головного управління ДФС у Закарпатській області до Відкритого акціонерного товариства «Закарпатоблтара» про стягнення податкового боргу у розмірі 64 484,67 грн. - задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Закарпатоблтара» (код ЄДРПОУ - 000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Огарьова, 25) податковий борг у розмірі 64 484,67 (шістдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири гривні шістдесят сім копійок) грн. за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банку, що обслуговують Відкрите акціонерне товариство «Закарпатоблтара».

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяОСОБА_2