Справа № 804/4206/16
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/4206/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2017 року

справа № 804/4206/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Мельника В.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецтранс» про застосування заходів реагування , –

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом в у якому просить:

В обґрунтування позову зазначено, що за результатами проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України ТОВ «Екоспецтранс», виявлено, діяльність з експлуатації джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та реалізація проектно-технічної документації без висновку державної екологічної експертизи, що є грубим порушенням природоохоронного законодавства, що є підставою застосування до позивача заходів реагування.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області подала на неї апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального та матеріального права, судом не надана правова оцінка вимогам позивача, які стосувались невідповідності фактичного стану підприємства відповідача інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ «Екоспецтранс» просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник екологічної інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник ТОВ «Екоспецтранс» просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області в період з 01.06.2016 по 22.06.2016 року відповідно до наказу № 295 - П від 19.06.2016 року, направлення № 4-2418-8-3 від 19.06.2016 року було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України у діяльності ТОВ «Екоспецтранс».

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

В ході проведення планової перевірки на території ТОВ «Екоспецтранс» встановлено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, а саме: (на території проммайданчика № 1 - бокси для ремонту і стоянки автотранспорту (4 од.), твердопаливні котли RODA (2 од.);

- на території звалища твердих побутових відходів в Інгулецькому районі виявлено 2 твердопаливні котли у гаражі для бульдозера та у приміщені для охорони;

- на території полігону для складування твердих побутових відходів в районі шахти «Валявко – Південна» виявлено 3 твердопаливні котли в побутових приміщеннях;

- на території звалища для складування твердих побутових відходів в районі шахти «Батьківщина» виявлено 3 твердопаливні котли в побутових приміщеннях) відсутній, що є порушенням аб.2,ч.1,ст.10,ч.5,ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб’єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Згідно ч.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2014 року №454/2011 (далі - Положення), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр). Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до ч.3 Положення, основними завданнями Держекоінспекції України є, зокрема, реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно п.2 ч.4 Положення, Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням, у тому числі підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форми власності і господарювання, вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, зокрема, щодо наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин.

Пунктом 15 частини 6 Положення встановлено, що Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а тому висновки контролюючого органу щодо порушення останнім природоохоронного законодавства не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначені обов'язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря.

Так, підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані:

здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо;

вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів;

забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів;

здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік;

заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря;

забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок;

забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин;

використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел;

здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря;

своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення ґрунтів, вод та інших природних об'єктів.

Згідно п.5, 6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданому суб’єкту господарювання.

Як зазначено у ст. 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», особи, винні у: порушенні прав громадян на безпечне для життя і здоров'я навколишнє природне середовище; перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону; перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; недотриманні вимог, передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; провадженні незаконної діяльності, що негативно впливає на погоду і клімат; впровадженні відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, нових технічних систем, речовин і матеріалів, а також закупівлі в інших державах та експлуатації технологічного устаткування, транспортних засобів та інших об'єктів, які не відповідають вимогам, встановленим законодавством про охорону атмосферного повітря; невиконанні розпоряджень та приписів органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря; ненаданні передбаченої законодавством своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, джерела забруднення, а також приховуванні або перекрученні відомостей про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, екологічну обстановку, яка склалася внаслідок забруднення атмосферного повітря; недотриманні норм екологічної безпеки, державних санітарних норм при проектуванні, розміщенні, будівництві та введенні в експлуатацію нових і реконструйованих підприємств, споруд та інших об'єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, - несуть відповідальність згідно з законом. Законами може бути встановлена відповідальність і за інші види правопорушень в галузі охорони атмосферного повітря. Спори з питань охорони атмосферного повітря вирішуються у встановленому законом порядку.

Статтею 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства убачається, що Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області, як контролюючий орган у сфері охорони навколишнього природного середовища, вправі звертатись до суду з метою зупинення виконання робіт у випадках, якщо діяльність підконтрольної/перевіряємої фізичної чи юридичної особи завдає шкоди навколишньому природному середовищу.

У справі, що розглядається, за наслідком Інспекцією встановлено факт порушення відповідачем ряду вимог природоохоронного законодавства.

Крім того з акту перевірки не вбачається використання позивачем інших джерел викиду забруднюючих речовин, як про це вірно зазначив суд першої інстанції і доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що ані акт перевірки, ані будь-які інші досліджені під час судового розгляду докази не вказують на те, що діяльність відповідача завдає шкоди навколишньому природному середовищу, зокрема і факт відсутності висновку державної екологогічної експертизи проектної документації як про це зазначається позивачем.

За таких обставин колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування заходів реагування щодо ТОВ «Екоспецтранс» про які просить Державна екологічна інспекція в Дніпропетровській області.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена 26 жовтня 2017 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова