Справа № 607/8460/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2017 Справа №607/8460/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.,

з участю секретаря с/з: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції

про: про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 590369 від 30.06.2017 року та закриття провадження у справі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора роти 3 батальйону УПП м. Тернопіль ДПП серії АР № 590369 від 30.06.2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови гр. ОСОБА_2 30 червня 2017 року о 23 год. 00 хв. керував автомобілем марки «ОСОБА_4 180 С», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М-12 «Стрий Знамянка» 154 км, в якому у темну пору доби не освітлювався державний номерний знак, чим водій порушив п.2.9 «в» ПДР України, а також водій не предявив поліс обовязкового цивільного страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною, оскільки в ній не відображено дійсних обставин справи.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що номерний знак освітлювався під час руху, однак підсвітка могла вийти з ладу під час руху автомобілем, що він пояснював інспектору, крім того зауважив, що дана несправність буде усунута в найкоротший термін, на що поліцейський не звернув уваги та виніс постанову. Крім того зазначив, що поліс обовязкового страхування у нього був в наявності.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.3 «в» та п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України, оскільки він 30 червня 2017 року о 23 год. 00 хв. керував автомобілем марки «ОСОБА_4 180 С», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М-12 «Стрий Знамянка» 154 км, в якому у темну пору доби не освітлювався державний номерний знак, чим водій порушив п.2.9 «в» ПДР України, а також водій не предявив поліс обовязкового цивільного страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість ,достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Постановою інспектора роти 3 батальйону УПП м. Тернопіль ДПП серії № 590369 від 30.06.2017 року позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за те, що він 30 червня 2017 року о 23 год. 00 хв. керував автомобілем марки «ОСОБА_4 180 С», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М-12 «Стрий Знамянка» 154 км, в якому у темну пору доби не освітлювався державний номерний знак, чим водій порушив п.2.9 «в» ПДР України, а також водій не предявив поліс обовязкового цивільного страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Відтак ч. 6 ст.121 КУпАП, серед іншого, встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що не освітлюється.

Так, ч.1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). В даному випадку позивача притягнуто до відповідальності за непредявлення для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність .

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 статті 258 КупАП органи Національної поліції України звільнено від обовязку складати протокол про адміністративне правопорушення а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено у статтею 251 КУпАП, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обставини вчинення даного правопорушення викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 590369 від 30.06.2017 року, та вказують на вчинення адміністративного правопорушення позивачем, що також підтверджується поясненнями позивача наданими у судовому засіданні, а саме: у транспортному засобі, яким керував ОСОБА_2, підсвітка номерного знаку вийшла з ладу під час руху, однак про неосвітлений номерний знак дізнався лише тоді коли про це йому повідомив інспектор поліції, при цьому позивач висловлював бажання усунути несправність. Тобто позивач фактично визнав свою вину, однак враховуючи те, що даний факт не заподіяв будь-якої шкоди іншим учасникам дорожнього руху, суд вважає, що інспектор поліції мав можливість оцінити малозначність скоєного правопорушення.

Окрім цього суд звертає увагу на те, що у постанові серії АР № 590369 від 30.06.2017 року не зазначено, який саме номерний знак не освітлювався, задній чи передній, а також відповідачем, при накладенні адміністративного стягнення на позивача не враховано те, що останній виявив несправність лише на місці зупинки, крім цього виявив бажання усунути вказану несправність.

Крім того, відповідачем притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КУпАП, тобто за непредявлення для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак доказів на підтвердження того, що дійсно позивачем були порушені Правила дорожнього руху, а саме п. 2.1 «ґ» ПДР України суду не надано, не було підтверджено доказами усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема в оскаржуваній постанові не зазначено, що проводилась відеофіксація правопорушення.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, відповідач, не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права юридичних (доказових) фактів, наявність чи відсутність яких впливає на остаточний результат справи, порушив правила оцінки доказів, у зв'язку з чим, будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд дійшов до висновку про наявність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.126 КУпАП. При цьому суд враховує те, що діями ОСОБА_2 фактично заподіяна вкрай незначна шкода суспільним відносинам, охоронюваним нормами права, що передбачають адміністративну відповідальність, а тому вважаю, що постанова винесена без врахування обставин необхідності зупинки, а вчинене позивачем правопорушення є малозначним.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, обставини за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, яке не потягло за собою негативних наслідків та в результаті вчинення якого не було спричинено будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху, суд вважає за можливе скасувати постанову та звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 121, 126, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2, 186 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року, Законом України «Про дорожній рух», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 590369 від 30 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_6