Справа № 128/228/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 128/228/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ганкіна І.А.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

24 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 27 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 30.01.2017 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправним рішення протокол №16 від 16.11.2016 Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області щодо відмови ОСОБА_2. у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Вінницькому районі Вінницької області призначити та виплачувати ОСОБА_2. пенсію на пільгових умовах по Списку № 2 згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 16.08.2016.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.07.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів трудової книжки позивача, ОСОБА_2 працювала з 15.09.1978 по 25.11.1984 маляром 3-го розряду в РСУ, з 15.09.1987 по 12.12.1989 - маляром 3-го розряду в ЖКО, з 13.12.1989 по 17.05.1991 - маляром-будівельником в УКР, з 17.05.1991 по 31.03.1993 - маляром 3-го розряду в кооперативі "Майстер" та з 01.04.1993 по 15.01.2001 - маляром-будівельним 3-го розряду в РСУ.

16.08.2016 позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі із заявою про призначення пенсії та надала трудову книжку, пільгові довідки № 43 від 16.02.2016, № 190 від 29.07.2016, № 191 від 29.07.2016, довідки про зарплату та копію наказу № 470/37 від 07.06.1994 про проведення атестації робочих місць.

16.11.2016 рішенням Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком ) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення вирішено відмовити ОСОБА_2 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. б ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в зв'язку з тим, що для її призначення необхідний пільговий стаж - 10 років, а в заявниці загальний стаж роботи складає 37 років 9 місяців 16 днів, а пільговий стаж - відсутній.

Вказане рішення мотивоване тим, що згідно акта зустрічної перевірки довідок про пільговий характер роботи для призначення пенсії, проведеного спеціалістами УПФУ в м. Вінниці від 02.11.2016, з 15.09.1978 по 25.11.1984 ОСОБА_2 працювала на посаді маляра 3-го розряду в РСУ; з 15.09.1987 по 12.12.1989 - маляром 3-го розряду в ЖКО; з 13.12.1989 по 17.05.1991 - маляром-будівельним в УКР; та з 01.04.1993 по 15.01.2001 - маляром-будівельним 3-го розряду в РСУ, що суперечить даним, зазначеним в пільгових довідках, виданих підприємством. Також в акті зустрічної перевірки є посилання, що документів, які підтверджували б роботу маляром, із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3-го класу небезпеки, для перевірки не надано. Тому дані періоди роботи не зараховано до пільгового стажу роботи позивача.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено належними та допустимими письмовими доказами той факт, що позивач не працювала повний робочий день на посаді "маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки", передбаченої Списком №2, затвердженим Постановою КМУ від 11.03.1994 №162, розділом XXXIII підрозділом 450 Загальні професії, та, відповідно, її робоче місце не було атестовано, в зв'язку з цим права на пільгове пенсійне забезпечення вона не має.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-Х11(далі - Закон №1788-Х11) встановлено, що право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці, - за Списком № 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону №1788-Х11 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" XXXIII підрозділом 450 Загальні професії, зазначена розділом "маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки". Вказана професія також передбачена Списком №2, розділ XXXIII, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003.

Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із вимогами пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383(далі - Порядку) встановлено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно п. 4.1 та 4.5 Порядку, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 (дата набрання чинності Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, який затверджений постановою КМУ від 01.08.1992 №442), відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене результатами атестації.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання Постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (набрала чинності з 21.08.1992) на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому проводиться атестація; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

З наведених норм слідує, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації, а не на працівника.

Разом з тим, документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Вказаний висновок узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у постанові від 10.03.2015 у справі №21-51а15.

Згідно матеріалі справи, робота позивача на посаді маляра підтверджується записами трудової книжки.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" XXXIII підрозділу 450 Загальні професії, професія маляра зайнятого на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки віднесена до Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Наданими позивачем довідками також підтверджується, що вона працювала малярем, зайнятим на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3-го класу небезпеки у ВАТ "Вінницький підшипниковий завод", всього пільговий стаж складає 19 років 6 місяців 13 днів, з них: з 15.09.1978 по 25.11.1984 (6 років 2 місяці 11 днів);з 15.09.1987 по 17.05.1991 (3 роки 8 місяців 3 дні); з 17.05.1991 по 31.03.1993 (1 рік 10 місяців 15 днів); з 01.04.1993 по 15.01.2001 (7 років 9 місяців 15 днів).

Згідно наказу № 470/37 від 07.06.1994 ВАТ "Вінницький підшипниковий завод" на підприємстві було проведено атестацію робочих місць з метою вирівнювання питання встановлення пенсій на пільгових умовах. З додатку до наказу "Відомості атестації робочих місць на пільгове пенсійне забезпечення по списках №1, 2" вбачається, що посада маляра до та після атестації відноситься до списку №2.

Таким чином, позивачем надано всі необхідні відомості для призначення їй пенсії на пільгових умовах.

Згідно ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до матеріалів справи позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області із заявою про призначення пенсії за віком по Списку №2 16.08.2016.

Таким чином, беручи до уваги вищевказане, відповідач був зобов'язаний здійснити позивачу призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 16.08.2016.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, відповідно до ст. 94 КАС України, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_2 1344 грн. сплаченого судового збору згідно квитанції №161 від 27.01.2017 на суму 640 грн. та квитанції №0.0.825355425.1 від 11.08.2017 на суму 704 грн.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 27 липня 2017 року - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення (протокол №16) від 16 листопада 2016 року управління Пенсійного фонду у Вінницькому районі Вінницької області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Вінницьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду у Вінницькому районі Вінницької області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах по Списку №2 згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" починаючи з 16 серпня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 344 (тисяча триста сорок чотири) грн. (згідно квитанції №161 від 27.01.2017 на суму 640 грн. та квитанції №0.0.825355425.1 від 11.08.2017 на суму 704 грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.