Справа № 815/1891/17
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 р. Справа № 815/1891/17

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не затвердження змін до Загального реєстру вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, на підставі змін до Переліку вкладників АТ «Імексбанк», наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до якого включено ОСОБА_2 з належної їй сумою в розмірі 131 717 грн. на підставі договору банківського вкладу від 23 січня 2015 року №530002214; зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до Загального реєстру вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, на підставі змін до Переліку вкладників АТ «Імексбанк», наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відносно ОСОБА_2 з належної їй сумою в розмірі 131 717 грн. на підставі договору банківського вкладу від 23 січня 2015 року №530002214.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не затвердження змін до Загального реєстру вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, на підставі змін до Переліку вкладників АТ «Імексбанк», наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до якого включено ОСОБА_2 з належної їй сумою в розмірі 131 717 грн. на підставі договору банківського вкладу від 23 січня 2015 року №530002214. Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до Загального реєстру вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, на підставі змін до Переліку вкладників АТ «Імексбанк», наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відносно ОСОБА_2 з належної їй сумою в розмірі 131 717 грн. на підставі договору банківського вкладу від 23 січня 2015 року №530002214.

В апеляційній скарзі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ставиться питання про скасування судового рішення, в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 січня 2015 року ОСОБА_2 та ПАТ «Імексбанк» в особі в.о. начальника відділення №53 ФАТ «Імексбанк» ОСОБА_3 уклали договір №530002214 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, за яким банк приймає від позивача на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 130 717 грн. на строк до 26 квітня 2015 року та зобов'язується сплачувати проценти за його користування.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26 січня 2015 року №50 «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 січня 2015 року №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк», згідно з яким з 27 січня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Імексбанк» - ОСОБА_4.

Тимчасову адміністрацію в АТ «Імексбанк» запроваджено строком на три місяці з 27 січня 2015 року по 26 квітня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №84 від 23 квітня 2015 року строк проведення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк» та повноваження уповноваженої особи Фонду продовжено до 26 травня 2015 року.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 року №330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Імексбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Фонд) прийнято рішення від 27 травня 2015 року №105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «Імексбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_4 строком на 1 рік з 27 травня 2015 року до 26 травня 2016 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1697 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ «Імексбанк» на ОСОБА_5. Ліквідаційну процедуру продовжено до 26 травня 2018 року.

Листом від 19 вересня 2016 року №02-036-38639/16, який надійшов до відділу поштового зв'язку 24 вересня 2016 року та було отримано позивачем 27 вересня 2016 року, Фонд повідомив ОСОБА_2, що станом на 09 вересня 2016 року інформація про вклади останньої у Загальному реєстрі вкладників ПАТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відсутня.

Листом від 08 серпня 2016 року №5202 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Імексбанк» Гаджиєвим С.О. повідомлено позивача, що 29 лютого 2016 року за №1143 було направлено на адресу Фонду листа «Про внесення змін до переліку вкладників, які мають право на отримання сум гарантованого відшкодування» з доданням змін до переліку вкладників на паперовому та електронному носіях, до яких включено ОСОБА_2

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у межах спірних правовідносин відповідачем не доведено факту існування підстав для не внесення до Загального реєстру вкладників АТ «Імексбанк» ОСОБА_2, а отже вимоги щодо зобов'язання відповідача затвердити зміни до Загального реєстру вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, на підставі змін до Переліку вкладників АТ «Імексбанк», наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відносно ОСОБА_2 з належної їй сумою в розмірі 131 717 грн. на підставі договору банківського вкладу від 23 січня 2015 року №530002214 є обгрунтованими.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобовязань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частинами 1 та 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Також, статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий курєр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через 7 днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом 3-х днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст. 26 цього Закону.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно ч.2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у т.ч. договорів), вчинених (укладених) банком протягом 1-го року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Пунктом 5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року №14 встановлено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема, зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Пунктом 1 розділу IV Положення визначені повноваження Фонду щодо отриманого від уповноваженої особи Переліку, а саме Фонд завантажує поданий уповноваженою особою Фонду Перелік до програмно-апаратного комплексу Фонду та здійснює його перевірку в частині: - невключення до Переліку інформації про рахунки вкладників, розмір залишку гарантованої суми яких з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку, становить менше 10 гривень або більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, незалежно від кількості вкладів в одному банку; - невключення до Переліку інформації про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом (відповідно до інформації, наданої уповноваженою особою Фонду); -відсутності в Переліку більше одного запису по одному вкладнику; - наявності всіх необхідних для проведення ідентифікації реквізитів вкладника;- коректності реквізитів вкладника.

Перевірка договорів вкладників є повноваженням Уповноваженої особи Фонду.

Протоколом виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №036/15 від 10 лютого 2015 року затверджені «Методичні рекомендації стосовно процедури тимчасового обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у неплатоспроможному банку банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам».

Відповідно до пунктів 1, 2, 11 розділу ІІ Методичних рекомендацій з дати запровадження Фондом тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду своїм розпорядчим документом (наказом) створює Комісію з перевірки вкладів фізичних осіб та своїм розпорядчим документом (наказом) наділяє Комісію повноваженнями здійснити перевірку документів, пов'язаних з укладанням банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб. За підсумками перевірки документів, які обумовили прийняття рішення про тимчасове обмеження виплати коштів вкладникам, уповноважена особа Фонду приймає рішення щодо звернення до правоохоронних органів за територіальною та предметною підслідністю із заявою про вчинення кримінального правопорушення, з метою ініціювання проведення досудового розслідування за фактами замаху на заволодіння коштами Фонду клієнтами банку, службовими особами банку та іншими особами.

Пунктами 1, 2, 3 розділу ІІІ Методичних рекомендацій визначено, що рішення про зняття обмежень здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладників приймається уповноваженою особою Фонду у разі, якщо факти, зазначені у пункті 3 Розділу II даних Методичних рекомендацій, не підтвердились, зокрема за наслідками: розгляду обґрунтованих звернень вкладників банку; розгляду додаткових документів (відомостей), які обґрунтовано підтверджують звичайний (законний) характер операцій з поповнення, внесення (перерахування) коштів на рахунки фізичних осіб, відсутність намірів штучного збільшення гарантованої суми відшкодування, встановленої Законом; - рішення суду, що набрало законної сили; - процесуального рішення (постанови) правоохоронного органу щодо закриття кримінального провадження, порушеного за зверненням уповноваженої особи Фонду.

Прийняте Уповноваженою особою Фонду рішення про зняття обмеження виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладників, не пізніше наступного робочого дня після його прийняття, направляється до Фонду супровідним листом разом із копіями обґрунтовуючих документів та електронною версією переліку рахунків вкладників, за яким уповноваженою особою Фонду прийнято рішення про зняття обмеження здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за формою та структурою файлу «D», визначеними Правилами, на CD-диску. Отримана інформація перевіряється відділом організації виплат на коректність та відображається в Узагальненій базі даних про вкладників Фонду. Виплати коштів за відповідними рахунками таких вкладників здійснюються згідно з нормами Закону та нормативно-правовими актами Фонду.

Так, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач не був включений у Перелік вкладників з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню з причин перевірки вказаного правочину поряд з іншими щодо його нікчемності.

Але, в подальшому, 29 лютого 2016 року Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Імексбанк» був направлений лист №1143 на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо змін до Переліку вкладників, в якому також наявна позивачка.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскільки Уповноваженою особою було включено позивача до переліку які мають право на гарантоване відшкодування за вкладом за рахунок Фонду та сповіщено про це ФГВФО, то ФГВФО неправомірно не затвердив зміни до Загального реєстру вкладників, які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, до якого включено позивача, так як Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містить такої підстави відмову включення вкладника у Загальний реєстр вкладників, якій включений Уповноваженою особою у Перелік, як «категорична незгода» з наданим Уповноваженою особою Переліком.

До того ж, як зазначалося вище та встановлено ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у т.ч. договори) неплатоспроможного банку є «нікчемними» з таких підстав:

- банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

- банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

- банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20% і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

- банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

- банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

- банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочини (у т.ч. договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочин (у т.ч. договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Окрім того, поняття «нікчемності» правочинів безпосередньо наведено і у ст. 228 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, АР Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Таким чином, з аналізу вказаних норм слідує, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину.

При цьому, висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися на встановлених обставинах, які за визначенням у законі тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема, визнання нікчемною угоди. У разі не встановлення передбачених Законом підстав визнання правочину нікчемним, висновок про нікчемність укладених правочинів не може бути визнаний обґрунтованим.

До того ж, слід зазначити, що відповідно до змісту положень п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при кваліфікації правочину за ст. 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Разом з цим, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що внесення позивачем коштів готівкою на свій рахунок здійснювалось з метою отримання коштів не від банку і не за рахунок банку, а від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто за рахунок державних коштів.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач, в даному випадку, не міг знати про те, що на підставі постанови Національного банку України №16/БТ «Про віднесення АТ «Імексбанк» до категорії проблемних», на яку посилається апелянт, посадовими особами АТ «Імексбанк» видано наказ №20-в від 16 січня 2015 року про дотримання встановлених обмежень, тому що вищевказані документи не є публічними, не доводилися до клієнтів Банку, та після винесення таких документів АТ «Імексбанк» ще значний час працював у звичайному режимі для клієнтів Банку, доки не було запроваджено тимчасову адміністрацію.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, позивач має право на включення до переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО.

При цьому, одночасно слід звернути увагу й на те, що аналогічна позиція з цих спірних питань була висловлена і Верховним судом України, зокрема, в своїй постанові від 20 січня 2016 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук