Справа № 804/2554/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2017 р. Справа № 804/2554/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Трейд Коммодіті» № 176 від 02 лютого 2017 року;
- присудити судові витрати позивача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень на користь позивача.
Проте, позивач вважає, що наказ про проведення позапланової невиїзної перевірки № 176 від 02.02.2017 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем було надано відповідь на обидва запити відповідача, до яких долучені запитувані документи.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, надала письмові заперечення на позов, в яких зазначила, що за результатами аналізу інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення позивачем валютного законодавства України у сфері порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а саме Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, у звязку з чим виникла необхідність отримати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» інформацію, документи та пояснення стосовно зовнішньоекономічних договорів. На підставі отриманої інформації контролюючим органом складено запити, які були отримано позивачем. Проте, без отримання пояснень, що витребовувались у вказаних запитах. Надані документи повністю підтверджують наявність порушень та підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, для проведення якої винесено наказ №176 від 02.02.2017 року.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Листами від 26.12.2016 року за № 26/12 та від 23.01.2017 року за № 23/01 Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» надано Дніпропетровському управлінню Офісу великих платників податків ДФС належним чином завірені копії первинних документів, а саме:
- контракт № СЕ-ТС/010716 від 01.07.2016 року з додатковими угодами та контракт №ВС-ТС-2016/2017 від 11.07.2016 року;
- митні декларації типу ІМ(40)ДЕ, ІМ(40)ДТ, ІМ(40)ТФ; фінальні-інвойси; аркуш коригування до митної декларації від 11.11.2016 року за № 903020001/2016/017574; залізничні накладні на перевезення;
- меморіальний валютний ордер № 665543 від 03.08.2016 року;
- платіжне доручення в іноземній валюті № 28 від 03.08.2016 року;
- платіжне доручення від 11.07.2016 року за № 1853752;
- акти звірки взаєморозрахунків;
що підтверджується копіями даних листів, які містяться в матеріалах справи.
Проте, як вбачається з вказаних листів, обґрунтованих пояснень стосовно встановлених порушень валютного законодавства, які б спростували виявлені порушення, Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» не надано.
Підставою прийняття оскаржуваного наказу стало ненадання підприємством пояснень на письмові запити контролюючого органу згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 , пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 ПК України та наявність порушень законодавства про зовнішньоекономічні операції.
Повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 22.02.2017 №19/28-10-46-15 та копію наказу Офісу великих платників податків ДФС від 22.02.2017 №176, вручено 22.02.2017 року під розписку директору ТОВ "Трейд Коммодіті" ОСОБА_5 Перевірку проведено з відома директора ТОВ "Трейд Коммодіті" ОСОБА_5
Згідно висновків вказаного ОСОБА_2 перевірки, встановлено порушення позивачем ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та Постанови Правління Національного банку України №342 від 07.06.2016р. та ст.10 ДКМУ №15-93 від 19.02.1993р. «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», п.1 Указу Президента України №319/94 від 18.06.1994р.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Пунктом 73.3 статті 73 ПКУ визначено, що органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;
- для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок;
- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
- щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;
- у разі проведення зустрічної звірки;
- в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Пунктом 78.1 ст. 78 ПК України встановлено обставини за наявності хоча б однієї з яких проводиться документальна позапланова перевірка, зокрема згідно з пп. 78.1.1 за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Пунктом 79.1 ст. 79 ПК України зазначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених ст. 77 та 78 ПК України. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документів та даних, наданих платником податків у визначених ПК України випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Згідно з п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
З аналізу наведених вище правових положень можна дійти висновку, що законодавцем, задля дотримання балансу публічних і приватних інтересів, визначено алгоритм дій контролюючого органу при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки, а саме: наявність обставин визначених статтею 78 ПК України; надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами аналізу інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення позивачем валютного законодавства України у сфері порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а саме Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, у звязку з чим виникла необхідність отримати від ТОВ «Трейд Коммодіті» інформацію, документи та пояснення стосовно зовнішньоекономічних договорів.
Згідно Порядку також зазначається аналогічний обов'язок платника податку надати відповідь на запит «Суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту, якщо інше не передбачено Податковим кодексом України.
Суд зазначає, що відповідно до п.14 Порядку у разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.
З матеріалів справи вбачається, що позивач листами від 26.12.2016 року за № 26/12 та від 23.01.2017 року за № 23/01 надав підтверджуючі документи на запит, якими на його думку підтвердив відсутність недостовірності даних, які отримані Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби та будь-яких порушень з боку «Трейд Коммодіті» діючого валютного законодавства.
Проте, обґрунтованих пояснень стосовно встановлених порушень валютного законодавства, які б спростували виявлені порушення, Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» надано не було, що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні.
Суд зазначає, що в силу приписів пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими платником податків поясненнями та документальними підтвердженнями. За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.
Слід вказати, що вимоги Податкового кодексу України стосовно відповідей на запити податкових органів стосуються не лише формальної наявності таких відповідей, а й їх змісту, зокрема вимагається надання повної інформації, що запитується, із документальним підтвердженням. Надання платником податку формальної відповіді або неповної не є підставою, що позбавляє податковий орган права на призначення перевірки, оскільки вирішальним фактором у такому випадку є саме зміст відповіді та її інформативність.
Таким чином, суд приходить до висновку, що не отримавши будь-яких пояснень, що витребовувались у вказаних запитах, відповідачем правомірно прийнято наказ № 176 від 02.02.2017 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.
Крім того, суд звертає увагу, на підставі вказаного наказу від 02.02.2017 №176, представником відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Трейд Коммодіті», з питань дотримання вимог валютного законодавства по Контрактам №СЕ-ТС/010716 від 01.07.2016 та №ВС-ТС-2016/1107 від 11.07.2016 за період з 01.07.2016 по 31.01.2017, за результатами якої складено ОСОБА_2 перевірки №26/28-10-46-15-30536344 від 28.03.2017р.
Повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 22.02.2017 №19/28-10-46-15 та копію наказу Офісу великих платників податків ДФС від 22.02.2017 №176, вручено 22.02.2017 року під розписку директору ТОВ "Трейд Коммодіті" ОСОБА_5 Перевірку проведено з відома директора ТОВ "Трейд Коммодіті" ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перевірки ним підписано без заперечень.
Відповідно до пункту 1 частини 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.
При прийнятті рішення судом також враховано, що оскаржуваний наказ реалізовано і податковим органом фактично проведено перевірку, про результати якої складено відповідний акт та на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення.
Із урахуванням наведеного, суд зазначає, що оскаржений наказ за своєю правовою природою є індивідуальним актом застосування норм права (правозастосовчим актом індивідуальної дії), який після його виконання є таким, що вичерпав свою дію. Судом встановлено, що вказаний наказ виконано у повному обсязі.
Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.
Із наведених правових норм вбачається, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дії або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. Таким чином, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.
Оскільки наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного права позивача, то у разі незгоди з діями чи рішенням контролюючого органу, вимога про визнання протиправними дій відповідача, в тому числі і по оскарженню наказу про проведенню перевірки вже після його фактичного виконання і складення акту перевірки, не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред'явлення позову про скасування рішення контролюючого органу, яким визначено суму податкових зобов'язань чи штрафних (фінансових) санкцій.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання протиправним та скасування наказу відповідача № 176 від 02.02.2017 року, оскільки доказів порушення податкового законодавства відповідачем, в межах вказаного позову та його обґрунтувань позивачем, не надано.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 69 КАСУ визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно приписів ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, при винесенні оскаржуваного наказу № 176 від 02.02.2017 року, податковим органом було дотримано вимоги податкового законодавства, вказаний наказ винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у звязку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо судового збору, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення, ухвалене на користь сторони субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.
У звязку з чим, судові витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті», не повертаються.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1