Справа № 817/2418/16
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2017 р.Р і в н е 817/2418/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. за участю секретаря судового засідання Холод Т.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання рішення протиправним та скасування його, зобов'язання вчинення певних дій

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

- визнати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «ОСОБА_3 та Кредит» - ОСОБА_4 щодо відмови включення кредиторської вимоги ОСОБА_1 до 1-ї черги акцептованих вимог АТ Банк «ОСОБА_3 та Кредит» протиправним та скасувати його;

- зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «ОСОБА_3 та Кредит» - ОСОБА_4 включити кредиторську вимогу ОСОБА_1 до 1-ї черги акцептованих вимог АТ Банк «ОСОБА_3 та Кредит»;

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. На їх обґрунтування пояснив, що його менший син ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, помер, перебуваючи за кордоном в Греції, через травми отримані внаслідок ДТП. Йому страховою компанією була перерахована страховка. Сума коштів була перерахована у відділення м. Рівне в банк «ОСОБА_3 та Кредит». Але банк збанкрутів. Він їздив неодноразово до завідуючої банківським відділенням в м. Рівне, неодноразово звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в м. Києві. Співробітник Фонду повідомила йому, що грошові кошти буде йому виплачено в першу чергу. Однак йому видано довідку, згідно якої вимогу віднесено до четвертої черги. Вважаючи таке рішення Фонду незаконним, він звертався письмово та в усній формі, приїжджав у Фонд особисто та просив змінити чергу і віднести до першої черги. На вимогу працівників Фонду мною було надано акт цивільного стану про смерть сина ОСОБА_5, заяву-декларацію на перерахунок кредиту/грошового переказу №2049/0010080 від 11 грудня 2014 року із страхової компанії на грецькій мові та за власний рахунок здійснено переклад вказаних документів (сплачено 2000 грн.) Позивач зазначив, що вважає, що кошти йому мають бути повернені першочергово.

Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що ОСОБА_1 є кредитором ПАТ "ОСОБА_3 та Кредит", що стверджується довідкою № 9-331100/465 від 19.04.2016р., виданою ОСОБА_3 «ОСОБА_3 та Кредит». Зазначила, що рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО №230 від 18.12.2015 р. розпочато процедуру ліквідації Банку. Згідно з рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 07.04.2016 року за №488 затверджено перелік (реєстр) акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «ОСОБА_3 та кредит». Зазначила, що у вищевказаному Реєстрі міститься інформація про включення кредиторської вимоги ОСОБА_1 яку включено до четвертої черги вимог кредиторів». Вказала, що позивача віднесено до 4 черги кредиторів безпідставно та незаконно, всупереч статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», котрою передбачено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів. Вказала, що згідно вказаної норми кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості, а саме - в першу чергу відшкодовуються зобовязання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян. Покликалась на те, що грошові кошти в сумі 31678 (тридцять одну тисячу шістсот сімдесят вісім) євро перераховані ОСОБА_1 на рахунок в АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» є коштами за договором страхування, отримані як страхове відшкодування у звязку із смертю ОСОБА_5, який помер 24.04.2010 року від травм, отриманих внаслідок автомобільної аварії у Грецькій Республіці. Вказані грошові кошти перераховані на імя позивача із Банку Піреос (Греція) через транзитний банк Deutsche Bank AG Frankfurt am Main, De , як страхова виплата у звязку із смертю сина. Є фактично грошовим зобовязанням , що виникло внаслідок заподіяння шкоди життю сина позивача. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час і місце розгляду справу був повідомлений належним чином. Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Заперечує проти задоволення позову, покликаючись на загальні норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Пояснив суду на обґрунтування заперечень , що Фонд не є належним відповідачем в справі. Зазначає, що відповідно до ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду. Відповідно до п. 4.24 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012 року, уповноважена особа Фонду, відхиляє вимоги в разі, якщо вони не підтверджені фактичними даними, що є в розпорядженні уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, та вразі потреби заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів. Вважає належним відповідачем ОСОБА_6 особу Фонду на здійснення ліквідації АТ «Банк «ОСОБА_3 і кредит». Просить суд замінити неналежного відповідача на належного та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Пунктом 25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" передбачено, що оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Суд зауважує, що необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин в частині задоволення кредиторських вимог в силу Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство в Господарському суді. Натомість ліквідація банку, здійснюється на підставі Постанови Правління Національного банку України в рамках Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в Господарському суді, а тому в даному випадку застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до спірних правовідносин не підлягає і як наслідок, відсутні підстави для закриття провадження у справі

Вказані висновки кореспондуються з позицією Вищого адміністративного суду України, що викладена в листі № 992/11/14-14 від 25.07.2014.

Враховуючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відступлення від правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 року у справі № 21-484а15 та вирішення даної справи в порядку адміністративного судочинства

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є кредитором ПАТ "ОСОБА_3 та Кредит".

Постановою Правління НБУ №898 від 17.12.29015 року в АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» відкликано банківську ліцензію, а сам ОСОБА_3 вирішено ліквідувати. Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО №230 від 18.12.2015 р. розпочато процедуру ліквідації Банку з 18.12.2015 року по 17.12.2017 року. 23 грудня 2015 року було опубліковано відомості про ліквідацію АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» у відповідності до положень ст. 45 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

07.04.2016 року рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО №488 затверджено перелік (реєстр) акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «ОСОБА_3 та кредит».

Згідно довідки № 9-331100/465 від 19.04.2016р., виданої Банком «ОСОБА_3 та Кредит» за підписом директора Західного регіонального департаменту, у реєстрі акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «ОСОБА_3 та кредит» міститься інформація про включення кредиторської вимоги ОСОБА_1, рнокпп НОМЕР_1, на загальну суму 576 887,78 грн., яку включено до четвертої черги вимог кредиторів.

Правове регулювання процедури щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків здійснюється у відповідності із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У спорах, повязаних з виконанням банком своїх зобовязань перед його кредиторами, у якому введена тимчасова адміністрація чи розпочато процедуру його ліквідації, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Положеннями статті 3 Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" закріплено, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Згідно ч.1 ст.4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 8 ст. 3акону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція.

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону України виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Згідно зі ст. 44 Закону Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 48 Закону передбачено повноваження Фонду під час здійснення ліквідації банку. Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 49 Закону Фонд здійснює заходи з підготовки задоволення вимог кредиторів. Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

У відповідності до ч.2 ст. 49 Закону протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

У відповідності з вимогами ст. 2 Закону ОСОБА_6 особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Таким чином, згідно з вимогами вказаних норм Закону та враховуючи той факт, що Виконавчою дирекцією Фонду затверджено перелік (реєстр) акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «ОСОБА_3 та кредит», саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є належним відповідачем в справі. А тому підстав для заміни неналежного відповідача належним в суду немає.

Згідно статті 52 Закону передбачено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів. Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів згідно черговості. В першу чергу відшкодовуються зобовязання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян.

Відповідно до перекладу акту цивільного стану про смерть ОСОБА_5 помер 24.04.2010 року. Причина смерті: тяжкі пошкодження голови і грудної клітини внаслідок автомобільної аварії, місце смерті лікарня «Аскліпіко», Афіни, Грецька Республіка.

Відповідно до перекладу заяви-декларації про перерахунок кредиту/грошового переказу №2049/0010080 від 11/12/14р. : дата виконання 11/12/2014 р.; дата оцінки 12/12/2014 р.; грошова одиниця/ сума EUR (євро) 34, 560,00; країна призначення Україна; ОСОБА_3 правовласника - FBACUAUXXXX АТ «Банк «ОСОБА_3 та кредит»; рахунок правовласника 6001; імя та прізвище правовласника ОСОБА_1; інформація для правовласника компенсація від страхової компанії.

Реквізити по перерахунку грошові кошти перераховані на імя ОСОБА_1 із Банку Піреос (Греція) через транзитний банк Deutsche Bank AG Frankfurt am Main, De на банк-отримувач «Bank Finance and Credit.

Позивач звернувся з письмовою заявою. Листом від 11.11.2016р. №3-131100/11965, за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «ОСОБА_3 та Кредит» - ОСОБА_4, позивачу відмовлено в звязку з безпідставністю вимог.

Згідно зі ст. 54 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Враховуючи надані письмові докази грошові кошти в сумі 31678 (тридцять одну тисячу шістсот сімдесят вісім) євро перераховані позивачу на рахунок в АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» є коштами за договором страхування, отримані як страхове відшкодування у звязку із смертю ОСОБА_5, є зобовязанням, що виникло внаслідок заподіяння шкоди життю сина позивача.

Відтак, рішення працівника ФГВФО - ОСОБА_6 особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Банк «ОСОБА_3 та кредит» щодо відмови включення кредиторської вимоги ОСОБА_1 до 1-ї черги акцептованих вимог АТ Банк «ОСОБА_3 та Кредит» є протиправним та незаконним. А тому позов слід задовольнити повністю.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк "ОСОБА_3 та Кредит" ОСОБА_4 щодо відмови включення кредиторської вимоги ОСОБА_1 до першої черги акцептованих вимог АТ "Банк "ОСОБА_3 та Кредит"

Зобовязати уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк "ОСОБА_3 та Кредит" ОСОБА_4 включити кредиторську вимогу ОСОБА_1 до першої черги акцептованих вимог "Ат "ОСОБА_3 "ОСОБА_3 та Кредит" .

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Махаринець Д.Є.