Справа № 826/11079/17
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської обласної державної адміністрації на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської обласної державної адміністрації, третя особа: Львівська міська рада про скасування розпорядження та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним до суду з позовом до Львівської обласної державної адміністрації, в якому просить: 1) скасувати розпорядження відповідача від 24 липня 2017 року №660/0/5-17; 2) зобов'язати відповідача замовити розроблення нового проекту детального плану території земельних ділянок, що розташовані за межами населеного пункту міста Львова по вулиці Замарстинівській на території Львівської міської ради.

Позивач також подав клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, у якому просив забезпечити позов шляхом: 1) зупинення дії оскаржуваного розпорядження до набрання законної сили рішенням у даній справі; 2) заборони фізичним та/або юридичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на виконання оскаржуваного розпорядження до набрання законної сили рішенням у даній справі; 3) заборони відділу Держгеокадастру у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області вчиняти дії, пов'язані з виконанням розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 27 липня 2017 року №667/0/5-17 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», а саме видавати викопіювання з індексно-кадастрових карт, погоджувати проекти землеустрою щодо відведення, реєструвати ділянки в державному земельному кадастрі до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року у справі №826/11079/17 клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволено частково, зупинено дію розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 24 липня 2017 року №660/0/5-17 «Про затвердження детального плану територій» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, а в іншій частині клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального права, без врахування доводів відповідача та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні клопотання позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як свідчать обставини справи, розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації від 24 липня 2017 року №660/0/5-17 «Про затвердження детального плану територій» затверджено детальний план територій земельних ділянок, що розташовані за межами населеного пункту м. Львова на вул. Замарстинівській на території Львівської міської ради, для забезпечення потреб воїнів АТО.

У свою чергу, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 0,0365 га, що розташована за адресою: Львівська обл., м. Львів, урочище Голоско, садово-городнє товариство «Лісова галявина» ділянка НОМЕР_1 (кадастровий номер НОМЕР_2), що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу від 01 вересня 2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

На підставі оскаржуваного розпорядження Львівська обласна державна адміністрація прийняла розпорядження від 27 липня 2017 року №667/0/5-17 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва, розташованих за межами населеного пункту м. Львова на вул. Замарстинівській.

Як зазначає позивач, затверджений оскаржуваним розпорядженням детальний план території накладається на належну йому земельну ділянку; затвердженим детальним планом території передбачено розміщення у безпосередній близькості до земельної ділянки позивача, однак, без зазначення категорії дороги, виду транспорту, напрямків руху та категорії шумової зони, з урахуванням чого позивач вважає, що оскаржуване розпорядження порушує його права власності та на безпечні умови проживання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку прийшов до висновку про те, що можливі дії щодо розроблення проектів землеустрою та подальшого оформлення прав на відведені земельні ділянки з накладанням на земельну ділянку, яка належить на праві власності ОСОБА_2, вказують на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів може стати неможливим або утрудненим без вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції мотивуючи свою позицію наступним.

Відповідно до ст. 159 КАС України Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються (ч. 3 ст. 117 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 117 КАС України адміністративний позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 р. № 2.

Однак, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не навів мотивів, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Натомість в матеріалах справи містить витяг з Єдиного держаного кадастру, з якого вбачається, що земельна ділянка, яка належить на праві власності позивача та земельні ділянки, які будуть передані у власність учасникам АТО не накладаються.

Крім того, колегія суддів вважає, що оскаржуване розпорядження відповідача від 24 липня 2017 року №660/0/5-17 є ненормативним правовим актом, та є актом індивідуальної дії.

Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7 встановлено, що ненормативні правові акти є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. До ненормативних актів належать конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, які застосовуються одноразово.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги про скасування акту індивідуальної дії можуть стосуватися виключно діючих актів, та Акт індивідуальної дії, який вичерпав свою дію, є юридичним фактом, що відбувся в минулому та призвів до виникнення певних правових наслідків, а тому юридичні факти або події минулого в принципі не можуть бути скасовані.

Таким чином, оскільки даний правовий акт індивідуальної дії породжує права й обов'язки тільки для визначеного цим актом певного кола суб'єктів, що є учасниками правовідносин, які регулюються даним актом, тому оскаржуване розпорядження не спричиняє безпосередньо для позивача виникнення, зміну або припинення прав чи обов'язків та не породжує права звернення із цим адміністративним позовом.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження, а оскаржувана ухвала прийнята судом з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи з порушення норм процесуального права.

Згідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 185, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Львівської обласної державної адміністрації - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2017 року - скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню непідлягає.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.