Справа № 428/10096/17
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/427/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міській суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі Андрусишин Н.Т., за участю: позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 465437 від 11.09.2017 року та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 465437 від 11.09.2017 року та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що позивач 11.09.2017 року о 16 годині 25 хвилин рухався на службовому автомобілі НОМЕР_1 по вул. Червоній м. Лисичанськ. Під час руху він був зупинений відповідачем, який звинуватив позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме у розмові по телефону під час керування транспортним засобом. Відповідачем було винесено постанову про застосування до позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 465437 від 11.09.2017 року. Вказане правопорушення позивач не вчиняв, тому вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню та звернувся з даним позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись при цьому на обставини, викладені в адміністративному позові.

Від відповідача також надійшли письмові заперечення у яких зазначено, що оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог законодавства України, а тому підстави для її скасування відсутні. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю та розглядати справу без його участі.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозаписи правопорушення, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 11.09.2017 року інспектором взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 в м. Лисичанську по вул. Червона було прийнято постанову серії АР № 465437 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої 11.09.2017 року о 16 год. 25 хв. ОСОБА_1 в м. Лисичанську по вул. Червона, керуючи транспортним засобом «DAEWOO Nexia», д.н.з. НОМЕР_2, користувався засобом звязку, тримаючи його у руці, порушивши вимоги п.п. 2.9 д ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач вважає вищевказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Суд погоджується з вищевказаним твердженням позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи оскаржувану постанову вбачається, що вона була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пункту 2.9 «д» Правил дорожнього руху України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладене та відеозапис, наданий відповідачем, суд зазначає, що на вказаному відеозаписі зафіксований процес складання постанови, тоді як фіксація самого правопорушення відсутня. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак належних доказів того, що позивач під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці, зокрема, пояснень свідків, пояснень інших учасників руху, суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовна вимога в частині скасування постанови серії АР №465437 від 11.09.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Проте з метою повного захисту прав позивача, на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати оскаржувану постанову протиправною.

При цьому, позовні вимоги про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Крім того, ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень.

З огляду на вищевикладені норми права, суд доходить висновку, що закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не входить до повноважень адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС України. На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 465437 від 11.09.2017 року та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №465437 від 11.09.2017 року, винесену інспектором взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т. С. Журавель