Справа № 812/1112/16
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко Ігор Вікторович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року справа №812/1112/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Шишова О.О., Чебанова О.О.,

секретар судового засідання Томах О.О.,

за участі представника відповідача Свердловської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі № 812/1112/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі - Інспекція), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 04.04.2016 № 000008/12-14-40/НОМЕР_1 на суму 37000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.03.2016 проведено фактичну перевірку позивача з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, результати якої оформлено актом № 27/40-02/НОМЕР_1 від 16.03.2016. За результатами акту податковим органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 04.04.2016 № 000008/12-14-40/НОМЕР_1 в порядку ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме:

- за порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР), а саме: продаж тютюнових виробів без наявності ліцензії у розмірі 17 000 грн.;

- за порушення ст. 11-1 Закону № 481/95-ВР у розмірі 10 000 грн.;

- за порушення п.1 Постанови КМУ від 30.10.2008 № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв" (далі - Постанова № 957) у розмірі 10 000 грн.

З вказаним рішення позивач не погодився та подав скаргу до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області та повторну - до ДФС, але було залишено без змін рішення Інспекції про застосування фінансових санкцій від 04.04.2016 № 000008/12-14-40/НОМЕР_1, а скарги - без задоволення, що спонукало позивача до захисту своїх прав у судовому порядку.

Вважає, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій прийняте не в порядку та не у спосіб, передбачений законом, що тягне за собою його скасування. З оскаржуваного рішення не зрозуміло, за які правопорушення застосовано фінансові санкції, оскільки кваліфікація вчиненого діяння та штрафні санкції за правопорушення містяться у двох документах - рішенні про застосування фінансових санкцій і розрахунку очікуваних санкцій. При цьому об'єм "інкримінованого" правопорушення, окрім вже зазначених, у рішенні про застосування фінансових санкцій доповнено п. 26 Постанови КМУ "Про затвердження правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями" та п. 22 Наказу Мінекономрозвитку "Про затвердження правил торгівлі тютюновими виробами".

По-друге, розрахунок фінансових санкцій відбувся з очевидним порушенням встановленої методики, визначеної у ст. 17 Закону № 481/95-ВР. Приміром, замість встановленої законодавцем формули розрахунку санкції, яка відштовхується від партії товару, інспектори не обтяжували себе зайвою робою по визначенню об'єму партії, і взагалі не з'ясовували, чи реалізовувалась ціла партія товару. Натомість останні обмежилися декількома одиницями товару, який за їхньою версією вони придбали в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1". При цьому, не дочекавшись приїзду ФОП ОСОБА_3, використавши заляканість продавця, склали акт про результати фактичної перевірки.

Позивач абсолютно обґрунтовано переконаний, що інспектори свідомо не визначали партію товару, оскільки її відсутність свідчила б про відсутність самого правопорушення.

По-третє, фактичну перевірку здійснювали особи з сумнівним статусом ревізора-інспектора, а отже і з сумнівними повноваженнями щодо реалізації функцій контролюючого органу. Інспектор Гаркун Віталій Федорович, який складав акт фактичної перевірки, надав тимчасове посвідчення, як головний державний ревізор, ревізор-інспектор відділу акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Луганській області, дійсне посвідчення до 21.03.2019, а коли видане службове посвідчення, інформації немає.

Якщо виходити з того, що службове посвідчення ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 дійсне до 21.03.2019, то дата його видачі 21.03.2016 (не повинно перевищувати три роки), тобто видане воно вже після складання акту фактичної перевірки 16.03.2016.

В суді першої інстанції позивач додатково пояснила, що у неї на реалізації зовсім не було тютюнових виробів. Чому реалізатор продавала сигарети, їй невідомо. На вітрині не було сигарет. Касовий апарат станом на момент перевірки працював, але чому реалізатор не використовував його при продажу горілки, їй також невідомо. Відразу після перевірки ОСОБА_5 звільнилася з роботи та виїхала до Російської Федерації на заробітки, у зв'язку з чим її неможливо викликати до суду в якості свідка. Коли ОСОБА_3 приїхала 16.03.2016 до магазину, ОСОБА_5 плакала та казала, що її заставляють писати пояснення під диктовку. Позивачка відмовлялася підписувати акт перевірки, однак не відмовлялася отримувати його екземпляр.

Відповідач позовні вимоги не визнав з наступних підстав.

Згідно з наказом Головного управління ДФС у Луганській області від 16.03.2016 № 74 було призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3

Перед початком проведення фактичної перевірки для ознайомлення та отримання копії наказу представниками ДФС були надані направлення на проведення перевірки від 16.03.2016 №71, 72 та копія наказу від 16.03.2016 №74. Також посадовими особами ДФС були пред'явлені службові посвідчення № 2/33 та № 3/33, які зазначені в направленнях на проведення перевірки.

Від ознайомлення з направленнями на проведення перевірки від 16.03.2016 №71, 72 та отримання копії наказу ОСОБА_3 та продавець ОСОБА_5 відмовились без зазначення причин, про що складено акт про відмову від підпису у направленні на перевірку від 16.03.2016 № 7/40-20/НОМЕР_1.

Під час перевірки ФОП ОСОБА_3 надано: свідоцтво про державну реєстрацію від 10.02.2004 № 0005041, ліцензія на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями АЕ №694217 від 08.10.2015, інформація щодо реєстратора розрахункових операцій Екселліо DP-25 № КР00006350. При цьому ліцензія на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі тютюновими виробами не надавалась.

Встановлено, що 16.03.2016 у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3, виявлено факти:

- реалізації без наявності ліцензії сигарет з фільтром Rothmans DEMI (в пачці 20 сигарет, смол 4 мг, нікотину 0,4 мг) ДСТУ ГОСТ 3935:2004, виробник "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т. - Прилуки", дата виробництва 25.02.2016, ціна на пачці 11,00 грн., реалізовано за ціною 14,00 грн., видано розрахунковий документ невстановленого зразка;

- реалізації горілки з назвою "Срібна" об'єм 0,5 літрів, алк. 40% об., виробник ПРАТ "Люботинський завод продтовари", Харківська область, м. Люботин, вироблена 27.02.2016, за ціною 50,00 грн. (мінімальна роздрібна ціна 54,90 грн.), видано розрахунковий документ невстановленого зразка.

Встановлені факти підтверджуються поясненнями продавця ОСОБА_5 та розрахунковими документами невстановленого зразка, власноруч складеними та завіреними підписом ОСОБА_5

За результатами перевірки складено акт "Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами" від 16.03.2016 № 27/40-02/НОМЕР_1.

ОСОБА_3 з продавцем ОСОБА_5 відмовились від підписання акту та отримання його копії, про що складено акти: відмови від підписання акту перевірки від 16.03.2016 №8/40- 20/НОМЕР_1 та відмови від отримання акта перевірки від 16.03.2016 № 9/40-20/НОМЕР_1.

Враховуючи обставини, зафіксовані в акті від 16.03.2016 №27/40-02/НОМЕР_1, Інспекцією відповідно до ст. 17 Закону № 481/95-ВР винесено Рішення про застосування до ФОП ОСОБА_3 фінансових санкцій від 04.04.2016 №000008/12-14- 40/НОМЕР_1 у вигляді штрафу в розмірі 37 000 грн. за порушення вимог ст.11-1, ст.15 Закону № 481/95-ВР, п.1 Постанови № 957.

Доводи Позивача про те, що під час перевірки не було визначено партію товарів спростовуються тим, що найменування товарів, їх кількість та ціна за одиницю товару, наявних під час перевірки у суб'єкта господарювання, були самостійно визначені ОСОБА_3 та надані під час перевірки для складання опису.

2. Щодо доводів Позивача що оскаржуване рішення прийнято з порушенням форми.

Частиною четвертою статті 17 Закону № 481/95-ВР визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм цього Закону. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до п.5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону № 481/95-ВР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок), підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно з п.8 Порядку рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта господарювання за порушення норм Закону № 481/95-ВР складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до п.58.1 ст. 58 ПК України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення.

Однак, окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, то розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказаний підхід є універсальним принципом розгляду податкових спорів, відповідно до якого перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає прийняте відносно ФОП ОСОБА_3 рішення про застосування фінансових санкцій від 04.04.2016 №000008/12-14-40/НОМЕР_1 законним та обґрунтованим. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_3 у повному обсязі.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2017 року у справі № 812/1112/16 позов задоволено повністю, внаслідок чого, визнано протиправним та скасовано рішення Інспекції від 04.04.2016 № 000008/12-14-40/НОМЕР_1 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 37000,00 грн.

Постанова мотивована тим, що оскільки була відсутня обов'язкова умова, як "отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків стосовно ОСОБА_3.", у податкового органу зовсім були відсутні підстави для призначення фактичної перевірки відносно позивача. Як наслідок, сама перевірка була проведена на підставі наказу, який був прийнятий з порушенням положень пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 ПК України. Тобто, сама перевірка проведена без наявності законодавчо визначених умов її проведення.

Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції також було зазначено, що особисто позивачем як фізичною осою - підприємцем були створені належні умови для реалізації спиртних напоїв у встановленому законодавством порядку, а також не створювалися умови для реалізації тютюнових виробів (згідно додатку до акту перевірки було виявлено 9 пачок сигарет).

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючим органом.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень, у тому числі (наказів про призначення перевірки), можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки

Щодо зазначення судом першої інстанції, що особисто позивачем як фізичною особою - підприємцем не створювались умови для реалізації тютюнових виробів, а відповідно, в даному випадку підприємець несе відповідальність за порушення законодавства з боку продавця, Інспекція звертає увагу, що із висновків акта перевірки, свідчень ОСОБА_4, ОСОБА_6, наданих в ході судового розгляду, продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» фактично вчинялися дії із роздрібної реалізації підакцизних товарів, зокрема, тютюнових виробів, а саме: демонстрація товару покупцеві, його пропонування до продажу тощо (що свідчать про намір реалізувати товар), передачі товару покупцеві в обмін на грошові кошти.

А, відтак, відсутністю у позивача дозвільних документів на провадження діяльності реалізації тютюнових виробів і було обумовлено накладення штрафу саме за провадженні діяльності із роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії, оскільки ФОП ОСОБА_3 на час проведення перевірки не мала ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Інспекція звертає увагу суду на те, що Закон № 481/95-ВР пов'язує настання відповідальності за порушення правил торгівлі тютюновими виробами з фактом порушення (роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензій), який мав місце.

Відповідно до ст.ст. 15-3, 17 Закону № 481/95-ВР вказані дії позивача було правомірне кваліфіковані Інспекцією як порушення законодавства, що, в свою чергу, слугувало підставою для прийняття рішення від 04.04.2017 №000008/12-14-40/НОМЕР_1, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 37000,00 грн.

Наведене в апеляційній скарзі свідчить про неповноту встановлення судом всіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, зокрема, відсутні покази свідка ОСОБА_5, висновок суду про неправомірність застосування Інспекції ґрунтується лише на її письмових поясненнях щодо начебто зберігання тютюнових виробів в магазині для власних потреб, що, в свою чергу суперечить її ж письмовим поясненням від 16.03.2016, відібраних працівниками ГУ ДФС у Луганській області.

Питання щодо правомірності притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_3 у вигляді фінансових санкцій в розмірі 10000,00 грн. за порушення п. 1 Постанови № 957, а саме за здійснення реалізації алкогольних напоїв за цінами нижче, ніж встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, судом залишено поза увагою зовсім.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги. Інші особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа - підприємець 10.02.2004 за № 2 005041, реєстраційний номер облікової картки платника податку та інших обов'язкових платежів НОМЕР_1.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, основним видом діяльності позивача є: Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах (основний) (а.с.158-159).

ФОП ОСОБА_3 як платник податків перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у м. Сєвєродонецьку.

Підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Порядок проведення перевірок органами державної податкової служби визначений ПК України. Так, відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 16.03.2016 №74 та направлень від 16.03.2016 №№ 71,72 уповноваженими особами відповідача проведена фактична перевірка позивача (а.с.42-45).

Відповідно до змісту наказу від 16.03.2016 №74 правовою підставою для його прийняття стали підстави, обумовлені з метою забезпечення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг підакцизних товарів, в межах повноважень, визначених законодавчими актами, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 20.1.8 п. 20 ст. 20, пп. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20, пп. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, пп. 20.1.13 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п.80.2 та п. 80.8 ст. 80 ПК України з метою перевірки дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів. Саме за вказаних обставин був прийнятий наказ про проведення фактичної перевірки позивача, проведення якої було доручене головним державним ревізорам-інспекторам ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.42-43).

Від ознайомлення з направленнями на проведення перевірки від 16.03.2016 №71, 72 та отримання копії наказу ФОП ОСОБА_3 та продавець-стажер ОСОБА_5 відмовились без зазначення причин, про що складено акт про відмову від підпису у направленні на перевірку від 16.03.2016 № 7/40-20/НОМЕР_1 (а.с.48).

За наслідками перевірки уповноваженими особами Відповідача складений акт від 16.03.2016 № 27/40-02/НОМЕР_1, у якому зазначено про порушення позивачем:

- статті 11-1 Закону № 481/95-ВР в частині реалізації тютюнових виробів за цінами вище від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів;

- статті 15 Закону № 481/95-ВР в частині здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії;

- пункту 1 Постанови № 957 в частині здійснення реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої;

- пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями" від 30.07.1996 № 854;

- пункту 22 Наказу Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України "Про затвердження Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами" від 24.07.2002 № 218 (а.с.51-54).

Згідно додатку до акту перевірки позивач не надавав накладні та товар до перевірки (а.с.55).

При перевірці встановлено, що 16.03.2016 у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3, виявлено факти:

- реалізації без наявності ліцензії сигарет з фільтром Rothmans DEMI (в пачці 20 сигарет, смол 4 мг., нікотину 0,4 мг.) ДСТУ ГОСТ 3935:2004, виробник "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т. - Прилуки", дата виробництва 25.02.2016, ціна на пачці 11 грн., реалізовано за ціною 14 грн., видано розрахунковий документ невстановленого зразка;

- реалізації горілки з назвою "Срібна" об'єм 0,5 літрів, алк. 40% об., виробник ПРАТ "Люботинський завод продтовари", Харківська область, м. Люботин, вироблена 27.02.2016, за ціною 50 грн. (мінімальна роздрібна ціна 54,9 грн.), видано розрахунковий документ невстановленого зразка.

Від отримання та підписання акту перевірки від 16.03.2016 № 27/40-02/НОМЕР_1 з додатками ФОП ОСОБА_3 та продавець-стажер ОСОБА_5 відмовились, про що складено акт від 16.03.2016 № 8/40-20/НОМЕР_1 та акт від 16.03.2016 № 9/40-20/НОМЕР_1 (а.с.49,50).

Рішенням Інспекції 04.04.2016 № 000008/12-14-40/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій (а.с.56-58) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 37000,00 грн.:

- 17000,00 грн. за порушення ст. 15 Закону № 481/95-ВР;

- 10000,00 грн. за порушення п.1 Постанови № 957;

- 10000,00 грн. за порушення ст. 11-1 Закону № 481/95-ВР (а.с.56-57, 58-59).

Згідно довідки ГУ ДФС у Луганській області від 09.12.2016 за № 1822/12-32-04-32 ОСОБА_4 дійсно працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Луганській області з 15.06.2015 по теперішній час (а.с.99).

Згідно довідки ГУ ДФС у Луганській області від 09.12.2016 за № 1821/12-32-04-32 ОСОБА_6 дійсно працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Луганській області з 20.10.2015 по теперішній час (а.с.100).

Відповідно до змісту службового листа від 05.12.2016 за підписом начальника управління по роботі з персоналом ГУ ДФС у Луганській області, службове посвідчення головного державного ревізора-інспектора відділу акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Луганській області ОСОБА_4 видане 05 січня 2016 року (термін дії - до 31.12.2016). У зв'язку з наданням ДФС України нових бланків службових посвідчень, 28 березня 2016 року посвідчення № 3/33 ОСОБА_4 було здане до відділу по роботі з персоналом та знищено у встановленому порядку (а.с.103).

Таким чином, доводи позивача щодо проведення перевірки не уповноваженою особою не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Щодо наказу від 16.03.2016 №74 на предмет належного/неналежного доказу, місцевим судом досліджено його зміст на відповідність положенням пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 ПК України.

Задовольняючи позов, судом першої інстанції зроблений такий висновок, що оскільки відсутня обов'язкова умова, як "отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків стосовно ОСОБА_3.", у податкового органу зовсім були відсутні підстави для призначення фактичної перевірки відносно позивача. Як наслідок, сама перевірка була проведена на підставі наказу, який був прийнятий з порушенням положень пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 ПК України. Тобто, сама перевірка проведена без наявності законодавчо визначених умов її проведення, відтак, рішення відповідача, яким застосовані штрафні санкції, підлягає скасуванню.

Однак, колегія суддів погодитись з таким висновком не може, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до приписів пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до підпункту 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 кодексу.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені ст.ст. 75, 80, 81 ПК України.

Так, згідно пп. 75.1.3 п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до приписів п. 80.1, п. 80.2 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

пп. 80.2.5 у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення фактичної перевірки.

Суд зазначає, що встановлені Главою 8 розділу ІІ ПК України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні ПК України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 73, 75-81 ПК України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

При цьому, колегія суддів зазначає, що спору щодо невручення наказу про проведення перевірки, направлень на перевірку та службових посвідчень перевіряючих, між сторонами не має.

Як вже було зазначено вище, від ознайомлення з направленнями на проведення перевірки від 16.03.2016 №71, 72 та отримання копії наказу ФОП ОСОБА_3 та продавець-стажер ОСОБА_5 відмовились без зазначення причин, про що складено акт про відмову від підпису у направленні на перевірку від 16.03.2016 № 7/40-20/НОМЕР_1 (а.с.48).

Це підтверджено також поясненнями допитаних місцевим судом в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які стверджували, що вони на підставі наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 16.03.2016 №74 та направлень від 16.03.2016 №№ 71,72 проводили фактичну перевірку позивача в магазині за адресою: АДРЕСА_1. Спочатку ОСОБА_6 купив пляшку горілки з назвою «Срібна» об'ємом 0,5 літрів за ціною 50 грн., попросив надати чек, однак з невідомих причин продавець написала йому ручкою ціну на папері. Після цього ОСОБА_4 купив сигарети з фільтром Rothmans DEMI (в пачці 20 сигарет) за ціною 14 грн., на пачці була ціна 11 грн. На його прохання роздрукувати чек продавець відповіла, що не вміє користуватися касовим апаратом та написала ціну на папері. Сигарет на вітрині не було, вони лежали десь внизу прилавку. Після цього працівники податкової представилися та надали копію наказу на проведення фактичної перевірки та направлення. Реалізатор викликала позивачку, яка відмовилася отримувати документи та розписуватися на документах та заборонила це робити реалізатору. Після складання акту перевірки позивач також відмовилася від підпису та пояснень, про що були складені акти.

Зміст спірного наказу повністю відповідає статті 81 ПК України, а саме містить дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Водночас, суд критично оцінює доводи позивача щодо наявності єдиної підстави для проведення фактичної перевірки платника за п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, такої, як отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків. Суд зазначає, що дана норма законодавства є альтернативною та містить також приписи щодо такої самостійної підстави для проведення фактичної перевірки контролюючим органом, як здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що виділено в окрему підставу сполучником «також», який на переконання колегії суддів, вжито у значенні «крім того», інакше зазначення такої підстави для проведення перевірки в нормі закону взагалі втрачає сенс.

Колегія суддів наголошує, що згідно п.п.20.1.10 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що контролюючий орган мав законні підстави для проведення фактичної перевірки позивача, а спірний наказ було прийнято обґрунтовано, згідно норм чинного законодавства.

Згідно з абз.5 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно з абз.13 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Згідно з абз.14 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Згідно п.2 та п.8 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями" від 30 липня 1996 року № 854, роздрібна торгівля алкогольними напоями - це діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Матеріалами справи підтверджується порушення позивачем (його працівником, за що відповідальність несе саме ФОП ОСОБА_3.) вимог зазначених вище законодавчих актів. Відтак, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про притягнення позивача до відповідальності, розмір якої не виходить за межі встановленого законодавством, що виключає обґрунтованість доводів позивача.

Таким чином, враховуючи обставини, зафіксовані в акті від 16.03.2016 №27/40-02/НОМЕР_1, Інспекцією відповідно до ст. 17 Закону № 481/95-ВР правомірно винесено Рішення про застосування до ФОП ОСОБА_3 фінансових санкцій від 04.04.2016 №000008/12-14-40/НОМЕР_1 у вигляді штрафу в розмірі 37000 грн. за порушення вимог ст.11-1, ст.15 Закону № 481/95-ВР, п.1 Постанови КМУ № 957.

Відтак, підстав для задоволення позовних вимог не існує.

Пунктом 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

В повному обсязі постанова виготовлена 25 жовтня 2017 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області - задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі № 812/1112/16 - скасувати.

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов