Справа № 872/8841/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2017 рокусправа № 404/3807/17 (2-а/404/415/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області

на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 серпня 2017 року

у справі № 404/3807/17(2-а/404/415/17)

за позовом ОСОБА_1

до Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області

про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо не проведення перерахунку призначеного мені щомісячного довічного грошового утримання за грудень 2016 року та січень 2017 року. Зобовязати Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за грудень 2016 року та січень 2017 року в розмірі 90% від заробітної плати судді на підставі довідки Апеляційного суду Кіровоградської області №132 від 06.12.2016 без обмеження граничного розміру, а також виплатити заборгованість за грудень 2016 та січень 2017 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неправомірність відмови відповідача у здійсненні перерахунку призначеного грошового утримання у грудні 2016 року та січні 2017 року у звязку з підвищенням суддівської винагороди працюючим суддям.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2017 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо не проведення перерахунку призначеного мені щомісячного довічного грошового утримання за грудень 2016 року та січень 2017 року.

Зобовязано Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за грудень 2016 року та січень 2017 року в розмірі 90% від заробітної плати судді на підставі довідки Апеляційного суду Кіровоградської області №132 від 06.12.2016 без обмеження граничного розміру, а також виплатити заборгованість за грудень 2016 та січень 2017 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Постанова суду мотивована неправомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку призначеного грошового утримання у грудні 2016 року та січні 2017 року у звязку з підвищенням суддівської винагороди працюючим суддям, оскільки таке право позивача передбачено Законом і будь-яких обмежень щодо його реалізації, на час звернення позивача з відповідною заявою до відповідача, не існувало.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає, що відсутні правові підстави для перерахунку позивачу грошового утримання, у звязку із збільшенням у грудні 2016 року суддівської винагороди, оскільки на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії набрав чинності та діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ, яким обмежувалася виплата щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Кропивницькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та з 15.09.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначеного на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VІ.

07.12.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у звязку із збільшенням заробітної плати працюючим суддям, на підставі довідки апеляційного суду Кіровоградської області №132 від 06.12.2016.

Листом від 23.12.2016 Кропивницьке обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області відмовило позивачу у перерахунку розміру грошового утримання з посиланням на те, що здійснення перерахунку є недоцільним, оскільки у разі такого перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці буде становити 10740 грн. Відповідач в своєму рішенні посилається на те, що на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії набрав чинності та діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ. Згідно п.4 ст.142 Закону №1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. При цьому, відповідач зазначав, що рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року (справа №4-рп/2016) стосувалося виключного Закону України «Про судоустрій і статус суддів», від 7 липня 2010 року №2453-VІ, який, на час звернення позивача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, втратив чинність.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій відповідача.

Статтею 19 ОСОБА_2 України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Відповідно до статті 8 ОСОБА_2 України в Україні діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Частиною третьою статті 141 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 №2453-VІ (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, зміна грошового утримання працюючого судді Законом №2453-VІ визначалася як підстава для перерахунку раніш призначеного грошового утримання судді у відставці. При цьому, остання редакція ст.141 Закону №2453-VІ не передбачала обмеження щодо граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічні підстави для перерахунку раніш призначеного грошового утримання визначені і у ст.142 Закону №1402-VІІІ від 02.06.2016.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

При цьому, Закон №1402-VІІІ в редакції на час звернення позивача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не містить обмежень щодо граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Положення ч.4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 по суті та змісту повинні бути застосовані до спірних відносин позивача з відповідачем щодо його права на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах.

При цьому необхідно зазначити, що конституційні права і свободи людини і громадянина, відповідно до ст. 64 ОСОБА_2 України, не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_2 України.

За приписами статей 21, 22 ОСОБА_2 України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 ОСОБА_2 України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується ОСОБА_2 і законами України.

Досліджуючи правове поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді», Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення № 18-рп/2011 від 14.12.2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Аналіз наведених правових норм дає можливість зробити висновок, що щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Отже враховуючи вищезазначене, а також і те, що відповідно до довідки Апеляційного суду Кіровоградської області №132 від 06.12.2016 розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці збільшився і складає 31680,00 грн., апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про обґрунтованість заявлених у справі позовних вимог і постановлено правильне рішення про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок, призначення та виплату позивачу за грудень 2016 року та січень 2017 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмежень граничним розміром в розмірі 90% від розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Щодо доводів відповідача про обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 (справа №3-рп/2013) визнано такою, що не відповідає ОСОБА_2 України (є неконституційними) статтю 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI.

Таким чином, положення статті 2 названого Закону втратили чинність з дня проголошення рішення Конституційним Судом України.

Твердження відповідача, що вказане рішення Конституційного Суду України стосується ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI виключно в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010, який на час звернення позивача з заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання втратив чинність, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, вважає необґрунтованими.

Згідно з п.6.1 наведеного рішення Конституційного Суду, вирішуючи питання щодо конституційності оспорюваних положень стосовно встановлення максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів у відставці (третє речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453, стаття 2 Закону № 3668), Конституційний Суд України виходив з того, що у рішенні від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 Конституційний Суд України вже вирішував питання про недопустимість встановлення в законі максимального розміру пенсії суддів або їх щомісячного довічного грошового утримання, наголошуючи, що це обмежить їх обсяг, а також зазначав, що‚ залишивши незмінним зміст права на пенсію та щомісячне довічне грошове утримання суддів, закон звузив обсяг цього права, встановивши граничну межу для таких виплат суддям (абзац шостий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, однією з гарантій незалежності суддів є заборона при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг визначених ОСОБА_2 України таких гарантій, встановлення максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів суперечать частині першій статті 126 Основного Закону України, що свідчить про необґрунтованість посилань відповідача на поширення висновків рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 лише на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI.

Крім того, слід зазначити, що на час прийняття Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (№ 3668-VI від 08.07.2011) Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ ще не був прийнятий, а отже обмеження щодо граничного розміру щомісячного грошового утримання, які встановлювалися цим Законом № 3668-VI, не могли стосуватися розміру щомісячного грошового утримання, який визначений Законом №1402-VІІІ.

На час звернення позивача з відповідною заявою до Пенсійного фонду України про перерахунок щомісячного грошового утримання 07.12.2016 на законодавчому рівні не існувало будь-яких обмежень щодо граничного розміру щомісячного грошового утримання, такі обмеження відсутні і на час прийняття судом першої інстанції судового рішення.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 серпня 2017 року у справі №404/3807/17 (2а-/404/415/17) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, може бут оскаржена в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко