Справа № 757/64565/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Управління з координації та контролю за виплатою пенсії головного управління ПФУ в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила: визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку та встановленні нового розміру призначеної позивачу пенсії; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії ( з урахуванням встановленої величини 80 відсотків) за період з 09 вересня 2015 року по 30 квітня 2016 року та виплатити позивачу недоотримані кошти в сумі, яка буде визначена в результаті цього перерахунку; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеної позивачу раніше пенсії (з урахуванням встановленої величини 80 відсотків) за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 та виплатити позивачу недоотримані кошти в сумі, яка буде визначена в результаті цього перерахунку та зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві встановити позивачу новий розмір пенсії без обмеження її максимального розміру, здійснити відповідний перерахунок (з урахуванням встановленої величини 80 відсотків) за період з 01.01.2017 і по теперішній час та виплатити позивачу недоотримані кошти в сумі, яка буде визначена в результаті цього перерахунку.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 10.09.2012 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва, яке увійшло до складу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві і отримує пенсію за віком.

27.01.2014 Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва призначило позивачу пенсію на підставі довідок від 15.01.2014 №14, №15, виданих Верховним Судом України про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії в розмірі 80 % суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

13.12.2016 позивач звернулась до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», який діяв на час призначення пенсії, з урахуванням встановленої величини 80 відсотків за період з 09.09.2015 по 30.04.2016 згідно з довідкою від 12.12.2016 №735 відповідно до Постанови КМУ від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» із змінами, внесеними постановою КМУ від 02.09.2015 №644 «Про внесення змін до деяких актів КМУ», та за період з 01.05.2012016 по теперішній час згідно з довідкою від 12.12.2016 №736 відповідно до ст.ст. 50,52,54,57 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та постанов КМУ від 06.04.2016 №292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та від 06.04.2016 №289 «Про затвердження Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям».

За результатами розгляду заяви листом відповідача від 20.12.2016 №42284/03 відмовлено позивачу в перерахунку пенсії у вказаному розмірі, у зв'язку з тим, що з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-V-III та постановою Кабінету Міністрів України №292 від 06.04.2016 не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивач має право на перерахунок призначеної їй пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати на посаді за останнім місцем роботи на державній службі у розмірі 90 % заробітної плати.

Колегія суддів не може повністю погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" (далі - Закон) у редакції, яка діяла на момент призначення Позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Приписи ст. 37-1 Закону в редакції, яка була чинна на момент виникнення у Позивача права на перерахунок пенсії, визначали, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" в редакції, яка була чинною до 15.12.2015 року, передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" був виключений, п. 5 - змінений.

Разом з тим, судова колегія погоджується з твердження суду першої інстанції, що згідно положень ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату районних, районних у мм. Києві та Севастополі рад (додаток №49).

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" приписано міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов'язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Тобто, зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що особа, якій було призначено пенсію у відповідності до Закону України "Про державну службу" 16.12.1993 року №3723-ХІІ, мала право на її перерахунок на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Разом з тим, покладаючи на відповідача обов'язок провести позивачу перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292 "Деякі питання оплати праці державних службовців" та постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.17 року №15 "Питання оплати праці працівників державних органів", суд першої інстанції не врахував такого.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, у зв'язку з чим Закону від 16.12.1993 року №3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

При цьому, приписи Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містять такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що, задовольняючи повністю позов, суд першої інстанції не врахував приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2016 року №292, постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.17 року №15 "Питання оплати праці працівників державних органів", що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, в свою чергу, частково спростував доводи позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку та виплаті їй пенсії з урахуванням раніше проведених виплат із розрахунку 80 відсотків заробітної плати згідно з довідкою про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 12.12.2016 №735, виданої Верховним Судом України, з 09.12.2015 - протиправними.

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат із розрахунку 80 відсотків заробітної плати згідно з довідкою про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 12.12.2016 №735, виданої Верховним Судом України, з 09.12.2015.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 25.10.2017.