Справа № 183/2042/17 (2-а/183/131/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"18" жовтня 2017 р. справа № 183/2042/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції

на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року у справі №183/2042/17

за позовом ОСОБА_1

до інспектора 3 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2

про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

встановив:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати дії працівників поліції незаконними за ст.283 та ч.1 ст.276 КУпАП та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 06 травня 2017 року серії ЕАА № 095233.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року позов задоволено частково, а саме скасовано постанову інспектора 3 батальйону 7 роти УПП у м. Дніпро ОСОБА_2 серії ЕАА № 095233 від 06 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн. 00 коп. В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідачем не надано доказів, які-б спростовували твердження відповідача про відсутність факту вчинення останнім адміністративного правопорушення; матеріалами справи не підтверджено протиправності дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, заявник оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Заявник, зокрема, зазначив, що 06 травня 2017 року

відповідачем був помічений автомобіль марки CHEVROLET AVEO, номерний знак НОМЕР_1, який порушив вимоги пункту 8.7.3 "ґ" Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (надалі - Правила, ПДР), а саме, здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора (жовтого кольору) в м. Дніпрі на проспекті Слобожанському біля будинку №70.

Згідно п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобовязані знати неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими. Будь-які відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортної пригоди, тобто завдати шкоду майну, нанести шкоду здоров'я людей і навіть до людських жертв.

На підставі п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Будь-яка розбіжність із положеннями Правил, відхилення від їх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки.

Відповідно до п.1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобовязана негайно вжити заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод.

У відповідності до п.1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Керуючись Правилами дорожнього руху, водію механічного транспортного засобу забороняється здійснювати рух на жовтий сигнал світлофора, він попереджає про наступну зміну сигналів. Недодержання вимог стосовно проїзду перехресть та вулиць з урахуванням покажчиків світлофору може призвести до створення дорожньо-транспортної пригоди і фатальних наслідків. За кермом знаходився ОСОБА_1, який і передав документи для перевірки інспектору патрульної поліції.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме проїзд на забороняючий сигнал світлофора, вчинений позивачем, за яке передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн. шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 095233 від 06.05.2017 року відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11. 2015 року № 1395.

На розгляд до суду першої інстанції було надано відео з нагрудної відеокамери інспектора Перейми В.І., яка фіксувала весь процес оформлення адміністративного правопорушення. Також був зафіксований сам момент скоєння адміністративного правопорушення позивачем. Підстав для звільнення останнього від відповідальності відповідачем не встановлена, санкція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає накладення певного стягнення.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідно до постанови інспектора 3 батальйону 7 роти УПП у м. Дніпро ОСОБА_2 серія ЕАА № 095233 від 06 травня 2017 року, о 23:30 год. 06 травня 2017 року в м. Дніпрі по проспекту Слобожанському, 70, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора, чим порушив п.п."ґ" п.8.7.3 ПДР, тому позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку задоволення позову в частині скасувати постанови від 06 травня 2017 року серії ЕАА № 095233, оскільки:

- з наданого суду запису не можна однозначно прийти до висновку про сигнал, який вказував світлофор по напряму руху позивача, чи була можливість у позивача зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів, наявності необхідності застосування екстреного гальмування. Таким чином, наданий суду відеозапис не вказує на те, що дане джерело доказування може бути використане як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, однозначно вказує на наявність факту його вчинення, а тому відсутність належного відеозапису факту вчинення правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення не дає можливості встановити факт наявності правопорушення як такого та правомірності дій відповідача під час винесення постанови.

- з наданого суду відеозапису, здійсненого під час розгляду справи вбачається доведеність факту дотримання процедури розгляду справи, роз'яснення прав та обов'язків позивача щодо роз'яснення прав та обов'язків, процедури оскарження постанови, врахування та відхилення зауважень позивача;

- надана суду постанова, досліджений відеозапис з місця розгляду справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження факту дослідження відповідачем обтяжуючих чи пом'якшуючих відповідальність особи обставин, які повинні бути враховані органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з наступних підстав.

Частиною 1 ст.195 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та пята статті 133, частини третя, шоста, восьма, девята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Також відповідно до п.4 та п.5 розділу I "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх

справ України 07.11.2015р. №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.2 розділу III "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх

справ України 07.11.2015р. №1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно до п.1.3, п.1.5 ПДР учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Диспозиція частини 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно постанови постанову у справі про адміністративне правопорушення від 06 травня 2017 року серії ЕАА № 095233, позивач порушив вимоги п.п."ґ" п.8.7.3 ПДР.

Відповідно до п.п."ґ" п.8.7.3 ПДР жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні за інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що гуртується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, з наведених норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч.2 ст.122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З наданого відповідачем відеозапису, не можливо встановити, що автомобіль, який проїхав перехрестя, належить саме позивачу. Також на відеозапису не зафіксований сигнал світлофору, яким мав керуватися правопорушник при здійсненні проїзду.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, заявник не довів суду правомірність прийняття відповідачем по справі постанови у справі про адміністративне правопорушення від 06 травня 2017 року серії ЕАА № 095233, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині скасування постанови відповідача.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року у справі №183/2042/17 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко