Справа № 484/1390/17
Суддя: Фортуна Т. Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року м. Первомайськ
Справа :484/1390/17

Номер провадження : 2-а/484/70/17

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді Фортуни Т.Ю.
за участю секретаря судового засідання Левицької І.С.
позивача ОСОБА_1
представника позивача Рідош-Шаповал В.І.
представника відповідача Уколової Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Первомайськ адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії
встановив:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, який в подальшому було уточнено, про визнання протиправним та скасування рішення Первомайської міської ради від 28.01.2016 р. № 28 "Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 17.12.2015 р .№ 3 "Про затвердження міських Програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватися в 2016-2020 роках" в частині обмеження права безоплатного проїзду учасникам бойових дій, які проживають в м. Первомайськ Миколаївської області та зобов`язання відповідача внести зміни в цю частину рішення, а саме: надати право на безоплатний пільговий проїзд автомобільним транспортом в межах міста Первомайська всім учасникам бойових дій, які проживають в Україні.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 02.06.2016 р. військовою частиною НОМЕР_2 , він має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Зокрема, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту», він має право, серед іншого, і на безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрирайонних, внутрі- та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання. Позивач постійно проживає в АДРЕСА_1 . Йому доводиться майже щоденно користуватись міським транспортом в м. Первомайськ, під час проїзду він пред`являє своє посвідчення учасника бойових дій, але його змушують вносити плату за проїзд, оскільки на території м. Первомайськ він пільгами не користується, тому що проживає в м. Бровари.
Крім того, позивач просить визнати причини пропуску звернення до суду поважними та поновити строк звернення до суду. Вказану заяву позивач мотивує тим, що під час оприлюднення оскаржуваного рішення від 28.01.2016 р. він приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 15.01.2016 р. по 12.04.2016 р. Про існування оскаржуваного рішення дізнався 21.02.2017 р. з відповіді Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради на скаргу щодо ненадання пільг на безоплатний проїзд.
Відповідач надав суду заперечення проти позову.
Зазначені заперечення мотивовані тим, що відповідно до п. 7 ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій гарантований проїзд, зокрема, усіма видами міського пасажирського транспорту за наявності, зокрема, посвідчення встановленого зразка. Проте, ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» видатки для фінансового забезпечення пільгового проїзду окремих категорій громадян у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетом не були передбачені. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Пунктом 22 ч. 1 ст. 26 «Про місцеве самоврядування» передбачено виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішувати питання щодо затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування. Саме на виконання цієї норми закону було прийнято оскаржуване рішення.
Щодо поновлення позивачу строку звернення до суду представник відповідача заперечував, зазначивши, що вказані позивачем причини пропуску строку не є поважними.
Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив в позові відмовити в повному обсязі.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.
Щодо строків звернення до суду з позовною заявою суд зазначає таке.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 11.05.2017 р. з позовом про скасування рішення Первомайської міської ради № 28 від 28.01.2016 р. "Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 17.12.2015 р .№ 3 "Про затвердження міських Програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватися в 2016-2020 роках". З 15.01.2016 р. по 12.04.2016 р. позивач приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Таким чином, під час оприлюднення оскаржуваного рішення у місцевих друкованих засобах масової інформації позивач перебував за межами території м. Первомайськ Миколаївської області. До 29.11.2016 р. місце проживання позивача було зареєстровано на території м. Первомайськ Миколаївської області, з 10.01.2017 р. на території м. Бровари Київської області. З матеріалів справи вбачається, що за роз`ясненнями щодо надання права на пільговий проїзд позивач звернувся 17.02.2017 р. до Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області. З листа Управління № к-19/оп від 21.02.2017 р. вбачається, що позивачу повідомлено про існування оскаржуваного рішення.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявник пропустив строк звернення до суду з поважних причин, у зв`язку з чим процесуальний строк для звернення до суду з позовом про оскарження рішення Первомайської міської ради Миколаївської області має бути поновлено.
Щодо розгляду позовних вимог по суті суд зазначає таке.
Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 08.06.2016 р.
Відповідно до відміток у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 23.10.2006 р. Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_1 , виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області 29.11.2016 р. знято з реєстрації місця проживання; Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області місце проживання 10.01.2017 р. зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
Листом Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області № к-19/оп від 21.02.2017 р. ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до рішення Первомайської міської ради № 28 від 28.01.2017 р. він не має права на безоплатний проїзд по місту, оскільки не є мешканцем м. Первомайська.
Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області № 7968 від 28.07.2017 р. ОСОБА_1 не перебуває на обліку у відділі надання пільг та компенсацій Первомайської міської ради та не включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків як «Учасник бойових дій»; із заявою про включення до ЄДАРП не звертався.
Рішенням № 28 від 28.01.2016 р. Первомайської міської ради Миколаївської області «Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради № 3 від 17.12.2015 р. «Про затвердження міських Програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватися в 2016-2020 роках» рішення міської ради № 3 від 17.12.2015 р. доповнено додатками, зокрема, Додаток № 12 «Програма надання пільг на безоплатний проїзд автомобільним транспортом міського користування окремим категоріям громадян м. Первомайська на 2016-2020 роки, яка фінансується з міського бюджету».
Основною метою вказаної Програми є фінансова підтримка органами місцевого самоврядування, зокрема, учасників бойових дій. Основні напрямки Програми є забезпечення соціальної допомоги найменш захищеним категоріям громадян, зокрема, учасникам бойових дій. Пільги надаються на підставі, зокрема, документу, який дає право на пільги. Право на міське перевезення надано громадянам таких пільгових категорій, зокрема, учасникам бойових дій. Розрахунок суми компенсацій за пільгові перевезення здійснюється щомісячно до 25 числа. При наявності лімітів асигнувань міське фінансове управління перераховує кошти на рахунки управління соціального захисту, управління, за наявності фактичних розрахунків, перераховує кошти на рахунки підприємств, які здійснюють перевезення громадян, пропорційно кількості виконаних оборотних рейсів. Фінансування програми здійснюється за рахунок коштів міського бюджету в межах затверджених лімітів.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними; місцеві ради, підприємства, установи та організації мають право за рахунок власних коштів і благодійних надходжень встановлювати додаткові гарантії щодо соціального захисту ветеранів війни.
Згідно зі ст. 4 вказаного Закону до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
Статтею 12 вказаного Закону передбачено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, зокрема, безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі- та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання за наявності посвідчення встановленого зразка, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Пунктом 22 ч. 1 ст. 26 «Про місцеве самоврядування» передбачено виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішувати питання щодо затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на: соціальний захист та соціальне забезпечення, зокрема, місцеві програми соціального захисту окремих категорій населення.
Згідно зі ст. 11 ЗУ «Про автомобільний транспорт» соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства.
Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.
Статтею 31 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачено, що відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються, зокрема, розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.
Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування,
забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.
Статтею 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачено, що для пасажира документами, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення є квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду електронний квиток та документи для пільгового проїзду.
Відповідно до ст. 42 ЗУ «Про автомобільний транспорт» договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в автобус, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - з моменту реєстрації електронного квитка.
Згідно зі ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за безпідставну відмову від пільгового перевезення пасажира штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, позивач, як учасник бойових дій, має право користуватися всіма наданими йому чинним законодавством пільгами, зокрема, безплатним проїздом усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі- та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання за наявності посвідчення встановленого зразка. Розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати має бути визначено договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, укладеним між автомобільним перевізником, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Орган місцевого самоврядування може вирішувати питання щодо затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування.
Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не порушує права позивача щодо користування пільгою на безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту; оскаржуване рішення не позбавляє позивача права на пільговий проїзд, не обмежує його права і пільги встановлених чинним законодавством України, а передбачає порядок надання за рахунок місцевого бюджету таких пільг окремим категоріям громадян м. Первомайська Миколаївської області; позивач, незалежно від місця реєстрації його проживання, має право отримати від перевізника послугу з пільгового перевезення, за умови підтвердження у встановленому законом порядку права на пільгу (наявність посвідчення учасника бойових дій); врегулювання питання компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та механізму їх виплати віднесено чинним законодавством до компетенції перевізника, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування та не впливає на обсяг пільг, передбачених ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
За таких обставин позовна заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.
Оскільки позивач є учасником бойових дій, звернувся до суду з позовом про захист свого права, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 19, 124 Конституції України, ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про автомобільний транспорт», ст. ст. 2, 8, 9, 10, 69-71, 79, 86, 94, 98, 100, 158-163 КАС України, суд -
постановив:
поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із адміністративним позовом про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії;
в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення Первомайської міської ради від 28.01.2016 р. № 28 "Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 17.12.2015 р. № 3 "Про затвердження міських Програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватися в 2016-2020 роках" в частині надання права безоплатного проїзду учасникам бойових дій, які проживають в м. Первомайськ Миколаївської області, та зобов`язання Первомайську міську раду Миколаївської області внести зміни в цю частину рішення, а саме: надати право на безоплатний пільговий проїзд автомобільним транспортом в межах міста Первомайська всім учасникам бойових дій, які проживають в Україні, відмовити в повному обсязі;
судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.
Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України.
Постанову складено в повному обсязі 25.10.2017 р.
Суддя Т.Ю. Фортуна