Справа № 683/737/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/737/17

Головуючий у 1-й інстанції: Андрощук Є.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

19 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дії незаконними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі Старокостянтинівське ОУПФУ) про визнання дії незаконними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з'явилися та повноважних представників в судове засідання не направили, хоча належним чином, повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

За правилами статті 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 11.09.2016 року перебуває на обліку в Старокостянтинівському ОУПФУ та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак при призначенні пенсії, відповідач не зарахував до його трудового стажу навчання в професійно-технічному училищі м.Красилова з 14.12.1976 року по 15.04.1977 року, мотивуючи свою відмову тим, що вказаний період співпадає з періодом строкової військової служби, а також роботу в трудовому кооперативі "Зоря" з 11.04.1988 року по 26.06.1989 року.

Позивач, вважаючи таку відмову неправомірною, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваної постанови дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 та наявність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із слідуючого.

Згідно ст.41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

За статтею 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв.

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту», час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача.

Згідно зі статтею 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як встановлено з записів в трудовій книжці ОСОБА_2, він 11.11.1974 року по 28.11.1976 року проходив строкову військову службу лавах ОСОБА_3 (записи №№1-2), що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією військового квитка НК № 3454410 від 11.11.1974 року.

При цьому, як видно з записів №3 та №4 позивач навчався в професійно-технічному училищі м.Красилова, після проходження служби в ОСОБА_3--з 14.12.1976 року по 15.04.1977 року, а отже апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про те, що відповідач протиправно відмовив позивачу в зарахуванні до трудового стажу зазначеного часу навчання, посилаючись на те, що період навчання співпадає з періодом строкової військової служби.

Окрім того, з трудової книжки, належної ОСОБА_2 видно, що він з 11.04.1988 року по 26.06.1989 року працював в кооперативі "Зоря" і даний запис внесено на підставі протоколу №1 від 19.04.1988 року та скріплено печаткою кооперативу, що відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 року N 162.

Записи в трудовій книжці позивача ніким не оскаржувалися та не визнавалися недійсними в судовому порядку.

Таким чином, на підставі доказів, наданих позивачем, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно відмовлено в зарахуванні до загального трудового стажу позивача спірних періодів з 14.12.1976 року по 15.04.1977 року та з 11.04.1988 року по 26.06.1989 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанов-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5