Справа № 307/3323/16-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 жовтня 2017 р. К/800/30420/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т.

розглянувши матеріали касаційної скарги Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на додаткову постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2017 р. у справі № 307/3323/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області про визнання дій неправомірними, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 04.01.2017, просила визнати неправомірними дії відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії згідно Закону України «Про державну службу» суми матеріальної допомоги та індексації та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховуються збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням матеріальної допомоги та індексації, та виплатити різницю перерахованої пенсії з дня призначення пенсії згідно Закону України «Про державне службу», а саме, з 27.03.2014 по 25.11.2016 (дату звернення до суду з відповідним позовом).

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2017 р. позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2017 р. апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області (правонаступник Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області) задоволено частково. Постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду в Тячівському районі Закарпатської області щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії, згідно з Законом України «Про державну службу» 25 291, 97 грн. суми матеріальної допомоги та індексації ОСОБА_1. Зобов'язано Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області - правонаступника Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про державну службу» в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги та індексації, та виплати різницю перерахованої пенсії з 28.05.2016 по 25.11.2016 згідно з Законом України «Про державну службу». Позовні вимоги щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 27.03.2014 по 27.05.2016 залишено без розгляду.

10.07.2017 ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі 307/3323/16-а (№876/5092/17), яким вирішити питання розподілу понесених при подачі позову судових витрат, оскільки при ухваленні судом апеляційної інстанції постанови питання розподілу понесених судових витрат не вирішено.

Додатковою постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2017 р. заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 307/3323/16-а задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 275,60 грн. судового збору.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування додаткової постанови, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Приймаючи додаткову постанову суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до ч.1 ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.6 ст.94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2017 скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову про часткове задоволення позову, однак питання щодо розподілу судових витрат не вирішено.

Згідно з квитанцією №120D1F18CF від 25.11.2016 ОСОБА_1 сплатила 551,20 грн. за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність прийняття додаткової постанови про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 275,60 грн. (551,20:2=275,60) судового збору, сплаченого відповідно до квитанції №120D1F18CF від 25.11.2016.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, ця касаційна скарга є необгрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, п.5 ч.5 ст. 214 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на додаткову постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2017 р.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Т. Черпіцька