Справа № 2-а-6186/11
Суддя: Огренич І. В.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6186/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2011 року

року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Огренич І.В.

при секретарі Камінській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про стягнення недоплаченої та начислення щомісячної соціальної допомоги Дітям війни, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про стягнення недоплаченої та начислення щомісячної соціальної допомоги Дітям війниза період з 19 квітня 2011 року по 19 вересня 2011 року в розмірі 1072,00 гривень, зобовязання відповідача виконувати начислення щомісячної соціальної допомоги та забезпечити її виплату у 2011 році, посилаючись на те, що він є громадянином України і на час закінчення Другої світової війни йому було менше 18 років, в зв'язку з чим законом України Про соціальний захист дітей війни, позивачу передбачена надбавка до пенсії, яку Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси не виплачує, чим порушує його законні права та інтереси.

У судове засідання позивач не зявився, повідомлявся належним чином, у позовній заяві справу просить розглянути у його відсутності.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 є громадянином України і на час закінчення Другої світової війни йому було менше 18 років, тобто відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18 листопада 2004 року є особою, яка має право на пільги передбачені статтею 6 зазначеного Закону.

Суд приймає до уваги відсутність законодавчого обмеження щодо виконання вимог ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18 листопада 2004 року, при цьому суд не вважає, що відсутність у Державному бюджеті України видатків на виплату державної соціальної допомоги дітям війни є підставою для невиконання вимог Закону з боку відповідача щодо виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Також суд вважає, що Постанова Кабінету Міністрів України №530 від 22 серпня 2008 року Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою передбачені виплати державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 10% щомісячно не відповідає вимогам ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, якою встановлено право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст.9 ч.4 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд доходить до висновку, що позивач має право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком, з урахуванням сплаченої ОСОБА_1 додаткової виплати у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком, а тому орган державної влади, до якого відноситься адміністративний відповідач управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, не може свідомо відмовляти у цих виплатах, тому суд вважає протиправною відмову Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 28 липня 2011року у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війні, виходячи з розміру 30% мінімального розміру пенсії за віком з урахуванням виплачених сум.

При цьому суд враховує, що відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 ріквід 14.06.2011 р. № 3491 -VI прикінцеві положення доповнено пунктом 4 такого змісту: Установити що у 2011 році норми і положення статей 39, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осібзастосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Вказаний вище Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 ріквід 14.06.2011 р. набув чинності з моменту його опублікування 18.06.2011 року, а Постанова Кабінету Міністрів України Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджетувід 06.07.2011р. № 745 набрала чинності - 23 липня 2011 року, отже до 23 липня 2011 року були відсутні обмеження щодо виконання положень статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, у звязку з чим суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18 листопада 2004 року, як дитині війни виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком в межах, встановленого законом строку, а саме з 19 квітня 2011 року по 23 липня 2011 року, з урахуванням виплачених сум.

Позивні вимоги в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 конкретно визначеної грошової суми недоотриманої пенсії за вказані періоди задоволенню не підлягають, оскільки у такий спосіб суд вийде за межі встановленої Кодексом адміністративного судочинства України компетенції адміністративного суду, який не наділений правом на призначення та визначення розміру виплати допомоги замість субєкта владних повноважень, ці дії відносяться до виключної компетенції субєкта владних повноважень, в даній справі відповідача управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача, щодо зобовязання управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси проводити виплати в майбутньому, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України не містить положень, які б давали позивачу право звертатись до суду із вимогою щодо зобовязання субєкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії в майбутньому, тобто в той період часу, коли відповідачем ще не вчинені дії (не допущена бездіяльність) які могли б бути визнані судом неправомірними, не встановлено підтвердженого належними доказами факту порушення субєктом владних повноважень вимог законодавства, що має тенденцію удосконалення шляхом внесення змін в нормативні акти або в окремі його положення.

Керуючись ст.ст. 6-14, 17, 19, 122, 159-163, 167, 185, 186, 254 КАС України, Законом України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннясуд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси щодо виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги дитини війни.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18 листопада 2004 року, як дитині війни, виходячи з розміру 30% мінімального розміру пенсії за віком за період з 19 квітня 2011 року по 23 липня 2011 року, з урахуванням виплачених сум за даний період.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.