Справа № 817/859/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Друзенко Н.В.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"25" жовтня 2017 р. Справа № 817/859/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "07" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, ,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Корецького відділення Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області № від 24.11.2016. В подальшому, збільшивши свої позовні вимоги, додатково просив визнати протиправною і скасувати податкову вимогу №16475-17 від 12.12.2016.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 07.07.2017 позов задоволего повністю.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (Корецьке відділення) № від 24.11. 2016, згідно якого до ПП ОСОБА_3 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2040 грн. з акцизного податку.

Визнано протиправною і скасовано податкову вимогу Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (Корецьке відділення) №16475-17 від 12.12. 2016, згідно якої повідомлено ОСОБА_3 про те, що станом на 11.12.2016 сума його податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями складає 2040 грн.

Присуджено на користь позивача - ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що суд першої інстанції неповно з"ясував обставини справи та не взяв до уваги, що розпорядженням відповідача від 30.11.2016 року анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, видану позивачу, тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що 22.04.2016 проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 27.05.2016 ГУ ДФС у Рівненській області видало підприємцю ОСОБА_3 ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пиво) НОМЕР_2 від 20.05.2016 зі строком дії з 27.05.2016 по 26.05.2017.

31.08.2016 державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №3002411 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено (а.с.51-53).

За даними податкової звітності позивача, підприємницьку діяльність він здійснював травні-серпні 2016 року (а.с.57-58).

29.11.2016 відповідачем зареєстровано, як подані ПП ОСОБА_3, декларацію акцизного податку за вересень 2016 року та декларацію з акцизного податку за жовтень 2016 року з нульовими показниками (а.с.42-43).

30.11.2016 розпорядження начальника ГУ ДФС у Рівненській області №475-Р анульовано ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пиво) №69 від 20.05.2016, видану підприємцю ОСОБА_3 (а.с.41).

24.11.2016, головним державним ревізором інспектором Корецького відділення Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області складено Акт про результати камеральної перевірки звітності по акцизному податку ПП ОСОБА_3 за №111/17-08/НОМЕР_1 (а.с.31-32), яким встановлено, що згідно з наявною в базах даних інформацією, ПП ОСОБА_3 не подав до Корецького відділення Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області податкову звітність з акцизного податку за вересень-жовтень 2016 року, чим порушив вимоги пункту 1223.1 статті 223 Податкового кодексу України.

На підставі акту, 24.11.2016 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №, яким на підстав підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України застосовано до ПП ОСОБА_3 штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 2010 грн. за платежем «акцизний податок» (а.с.6,34).

12.12.2016 Рівненська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області (Корецьке відділення) виставила ОСОБА_3 податкову вимогу №16475-17, якою повідомила, що станом на 11.12.2016 сума його податкового боргу, як платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 2040,00 грн., у тому числі за платежем «акцизний податок» штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 2010 грн. (а.с.29).

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що нарахування позивачу штрафних санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням за невиконання ним у вересні та жовтні 2016 року обов'язку подавати звітність з акцизного податку, є протиправним, оскільки податкове повідомлення-рішення № від 24.11.2016 винесено податковим органом після внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, про що податковому органу було відомо.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Згідно з підпункту 212.1.11. пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України платниками акцизного податку є особи - суб'єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів.

Відповідно до 223.1, 223.2 статті 223 Податкового кодексу України, базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю; платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Згідно з 2 розділом I зазначеного Порядку (в редакції, чинній на час існування відповідних правовідносин), декларація складається та подається особами, визначеними статтею 212 розділу VI Кодексу як платники акцизного податку. Платники заповнюють та подають розділи та додатки до Декларації лише щодо тих операцій, які вони здійснюють і за якими у них виникають податкові зобов'язання із сплати акцизного податку, про що робиться відповідна відмітка у колонці "Ознака подачі" на останньому аркуші Декларації. Платник відповідно до підпункту 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 розділу VI Кодексу - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів, заповнює та подає лише розділ Ґ та додаток 6 до Декларації.

В силу вимог пункту 4 розділу III зазначеного Порядку (в редакції, чинній на час існування відповідних правовідносин), платник, який має діючі (у тому числі призупинені) ліцензії на право провадження діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством, зобов'язаний подавати Декларацію за кожний звітний (податковий) період незалежно від того, чи провадив такий платник господарську діяльність у цьому періоді.

Правовідносини, що пов'язані з видачею, призупиненням, анулюванням ліцензій врегульовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 та Тимчасовим порядком видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №493 від 13.05.1996 (зі змінами і доповненнями).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

За правилами ч. 31 ст.15 ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі: заяви суб'єкта господарювання; рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання; несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії; рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб'єктом господарювання марок акцизного податку (стосовно імпортерів); рішення суду про встановлення факту торгівлі суб'єктом господарювання алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку; рішення суду про встановлення факту переміщення суб'єктом господарювання алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем; порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб'єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання.

Згідно з пункту 44 Тимчасового порядку видачі ліцензій на право імпорту, експорту, оптової торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №493 від 13.05.1996, у разі скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності видана ліцензія втрачає чинність.

Відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування акцизним податком є реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування (підпункт 14.1.212 пункту 14.1 статті 14).

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 6 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з частини першої статті 55 Господарського кодексу України, суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків передбачених законодавством.

За правилами частини першої статті 58 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом. А за правилами частини першої статті 128 цього Кодексу громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Стаття 59 цього Кодексу містить відсилочну норму, за якою припинення суб'єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

В силу вимог частини третьої статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» №755-IV від 15.05.2003 фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

З аналізу вищевикладеного суд приходить до висновку, що якщо особа втратила статус суб'єкта господарювання, а відповідно до цього і статус платника акцизного податку, та припинила здійснювати будь-яку господарську діяльність, в тому числі і діяльність, яка ліцензується, така особа втратила і обов'язок подавати декларацію акцизного податку. Більше того, видана такій особі ліцензія на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією вважається такою, що втратила чинність.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податковим органом відносно позивача, щодо якого 31.08.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, мав обов'язок подавати звітність з акцизного податку за вересень та жовтень 2016 року, є безпідставними.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідачу було відомо про наявність правових підстав для анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пиво) НОМЕР_2 від 20.05.2016, а обов'язок, відповідно до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995, прийняти рішення про анулювання ліцензії покладений саме на відповідача.

Дане рішення було прийняте податковим органом лише 30.11.2016, тобто по спливу трьох місяців з дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності позивача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильно висновку, що несвоєчасне прийняття відповідачем рішення щодо анулювання ліцензії позивача не може розглядатися як належна правова підстава для притягнення останнього до відповідальності за невиконання обов'язку подавати звітність з акцизного податку за ті періоди, які охоплені фазою такої затримки.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "07" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Рівненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

4-представник позивача ОСОБА_5 АДРЕСА_4

5-представник позивача ОСОБА_6 АДРЕСА_3 ,

- ,