Справа № 820/1433/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 р. Справа № 820/1433/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лавренчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2017р. по справі № 820/1433/17

за позовом ОСОБА_3

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі за текстом - відповідач), в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області № 463-1704 від 07.04.2015 р. та забов'язати Центральну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області повернути ОСОБА_3(ІПН НОМЕР_1) надміру сплачений ним на підставі податкового повідомлення-рішення №463-1704 від 07.04.2015р.транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн. за квитанцією №19 від 23.07.2015р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2017 року адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області № 463-1704від 07.04.2015 року про визначення ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) суму податкового. Зобов'язано Центральну об`єднану державну податкову інспекцію м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ( ) повернути ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) надміру сплачений ним на підставі податкового повідомлення-рішення №463-1704 від 07.04.2015 року "транспортний податок з фізичних осіб" в розмірі 25000,00 грн. за квитанцією №19 від 23.07.2015 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: підпункт 267.5.1 пункту 267.5 ст.267 Податкового кодексу України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу - MITSUBISHI PAJERO WAGON 3.2 DID 2014 року випуску, 13.05.2014 року, державним знак AX5009ВО, який зареєстрований в органах ДАІ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.13).

Відповідачем - Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (реорганізовано у Центральну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова) винесене податкове повідомлення-рішення від 07.04.2015 року № 463-1704, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. (а.с.11) та надіслано на адресу позивача.

Зі змісту даного повідомлення вбачається, що згідно пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України позивачу нараховано транспортний податок в розмірі 22916,6667 грн. Відповідно до пп. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України позивачу необхідно на протязі 60 днів з моменту отримання цього повідомлення сплатити транспортний податок на належний йому автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2014 року випуску.

23.07.2015 року позивачем сплачено до відповідного бюджету транспортний податок у сумі 25000,00 гривень, що підтверджується копією банківської квитанції №19 про сплату транспортного податку (а.с.12).

03.10.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою (вх. № 287/АДВ від 03.10.2016 року) щодо повернення сплаченого транспортного податку у розмірі 25000,00 грн., як помилково сплаченого.

12.10.2016 року Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС надано позивачу відповідь вих. №236/АДВ/20-30-08-03 від 07.10.2016р. що підстав для повернення сплаченого транспортного податку у розмірі 25000,00 грн. у Центральної ОДПІ м. Харкова не має.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган протиправно поклав обов'язок виконання транспортного податку на позивача у 2015 році.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Приписи пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Податкового кодексу України відносять до місцевих податків податок на майно.

Відповідно до пп. 265.1.2. п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається зокрема з транспортного податку.

Відповідно до п. 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.12.3.1 п. 12.3 ст.12 Податкового кодексу України).

Статтею 8 Податкового кодексу України в Україні передбачено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Отже, з аналізу наведених норм випливає, що транспортний податок, який відноситься до місцевих податків, встановлюється рішеннями сільських, селищних і міських рад в межах граничних розмірів ставок, визначених Податковим кодексом України.

01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 Податкового кодексу України, було введено новий податок - транспортний податок.

Згідно п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Висновки податкового органу про те, що у позивача у 2015 році виник обов'язок зі сплати транспортного податку у розмірі ставки передбаченої п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України, оскільки із набранням чинності вказаними положеннями Податкового кодексу України 01.01.2015 року власники транспортних засобів віком до 5 років та об'ємом більше 3000 куб. см є платниками транспортного податку є помилковими, оскільки виходячи з приписів ст.ст. 8, 10 Податкового кодексу України ставка транспортного податку лише визначається Податковим кодексом, а повноваження щодо її встановлення на території певних громад належать до відповідних сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до пп. 12.3.4 п. 12.3 ст.12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Пунктом 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Виходячи з аналізу вказаних норм колегія суддів зазначає, що рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, яке прийнято та оприлюднено до 15 липня поточного року набирає чинності з наступного року.

Зазначені норми кореспондуються з принципом стабільності, на якому ґрунтується податкове законодавство, що проголошений у статті 4 Податкового кодексу України (підпункт 4.1.9 пункту 4.1). Відповідно до цього принципу зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки.

Рішення 36 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 21.01.2015 року №1793/15 Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 року№126/11 "Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України», яким встановлений розмір транспортного податку у 2015 році, офіційно оприлюднене Харківською міською радою в газеті "Харьковские известия" від 22.01.2015 за № 6/1 (2915).

Пунктом 5.1 розділу ІІ додатка до 36 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 21.01.2015 року №1793/15 встановлено ставку податку з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1. пункту 267.2. статті 267 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладені норми, колегія суддів зазначає, що оскільки рішення ради про встановлення транспортного податку прийнято у 2015 році та оприлюднено до 15 липня 2015 року, то виходячи з вимог п. 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України воно набирає чинності з 01.01.2016 року, а тому встановлені таким рішенням місцеві податки підлягають застосуванню не раніше наступного бюджетного періоду, тобто, не раніше 2016 року.

При цьому рішення Харківської міської ради про встановлення транспортного податку у 2014 році не приймалось.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 07.04.2015 року за №463-1704 про визначення ОСОБА_3 суми податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25 000.00 грн. прийнято Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській област з порушенням норм чинного законодавства України.

Задовольняючи позов щодо повернення надміру сплачених грошових коштів суд першої інстанції виходив з того, що оскільки податкове повідомлення-рішення про нарахування транспортного податку позивачу у розмірі 25000 грн. за 2015 рік прийнято відповідачем протиправно, вимога ОСОБА_3 про повернення надмірно сплачених грошових коштів є належним способом відновлення прав порушених прав.

Між тим, колегія суддів не може погодитися з обґрунтованістю таких висновків суду, виходячи з наступного.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань визначено ст.43 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до приписів ч. 1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

За змістом до ч.3 ст. 43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, регламентовані взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до п.5 вказаного порядку передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Колегією суддів встановлено, що із заявою про повернення надміру сплачених коштів позивач звертався до відповідача 03.10.2016 року (а.с.14-16).

Податкове зобов'язання за податковим повідомленням рішення від 07.04.2015 року за № 463-1704 про визначення позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000 гривень було сплачено позивачем 23.07.2015 року (а.с.11,12).

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем до суду 03.04.2017 року (а.с.4-10).

Отже, станом на звернення позивача із заявою до відповідача про повернення надміру сплачених коштів, податкове повідомлення-рішення про позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000 гривень було узгоджено та не скасовано.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що рішення відповідача від 07.10.2016 року про відмову в поверненні позивачу сплаченого ним податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000 гривень, у зв'язку з тим, що зазначене податкове повідомлення-рішення є узгодженим є обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що після звернення до суду з позовом щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 07.04.2015 року за №463-1704 позивач до відповідача із заявою про повернення надміру сплачених коштів не звертався.

Виходячи з наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позов в частині зобов'язання відповідача повернути позивачу надміру сплачений ним транспортній податок не звернув уваги, що на час звернення позивача із заявою про повернення надміру сплаченого податку, податкове зобов'язання було узгоджене, після звернення до суду з позовом позивач з такими вимогами до відповідача заяви не подавав. Також судом не враховано, що позивачем не було оскаржено рішення відповідача про відмову в поверненні йому надміру сплаченого податку.

Крім того, задовольняючи позов щодо цієї частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення від 07.04.2015 року за №463-1704 прийнято відповідачем не законно, а тому вимога про повернення надміру сплачених грошових коштів є належним відновлення порушених прав позивача. При цьому, суд не врахував, що приписами ст.43 ПК України визначена процедура повернення надміру сплачених коштів, а саме здійснення такого повернення лише за заявою платника, а процедура їх повернення врегульована Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124.

Між тим, після набуття податковим повідомленням-рішення від 07.04.2015 року за №463-1704 статусу не узгодженого податкового зобов'язання або після його скасування позивач не звертався позивач із заявою про повернення надміру сплаченого транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000 гривень не звертався.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги щодо повернення надміру сплаченого податку, суд першої інстанції порушив норми ст.43 ПК України та не врахував приписи Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, що призвело не неправильного вирішення справи щодо цієї частини позовних вимог.

Отже, рішення суду першої інстанції щодо задоволення вимог про повернення надміру сплаченого податку підлягає скасуванню, із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2017р. по справі № 820/1433/17 скасувати в частині зобов'язання Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ( ) повернути ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) надміру сплачений ним на підставі податкового повідомлення-рішення №463-1704 від 07.04.2015 року "транспортний податок з фізичних осіб" в розмірі 25000,00 грн. за квитанцією №19 від 23.07.2015 року, прийняти нову постанову, якою в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2017р. по справі № 820/1433/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.
Повний текст постанови виготовлений 23.10.2017 р.