Справа № 2-а-4528/11
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4528/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2011 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Жімбріу Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання виплатити щорічну допомогу на оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ:

18.07.2011 року позивач посилаючись на порушення його прав, звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому просить визнати дії відповідача щодо нарахування щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи безпідставними, зобов`язати ОСОБА_2 праці та соціальної політики Одеської міської ради провести перерахунок та виплатe згідно ст. 48 Закону України № 796 від 28.02.1991 року щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат з моменту коли виникло право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, тобто з 26.03.2004 року до моменту винесення рішення; зобовязати відповідача у майбутньому виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення згідно вимог ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28.02.1991р. № 796 XII; стягнути на його користь кошти, затрачені на правову допомогу.

Позивач мотивує позов тим, що він отримує щорічну допомогу на оздоровлення в значно нижчому розмірі, ніж передбачено ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 праці та соціальної політики Одеської міської ради до суду не з`явився, представив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно наданих суду заперечень адміністративний позов ОСОБА_1 не визнав.

Суд вислухавши позивача, вивчив надані документи, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з таких підстав:

Виходячи зі змісту ст.3 та п.2 ч.1 ст. 17 КАС України відносини, що склалися між позивачем та відповідачем є публічно-правовими.

Згідно ст.9 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-Х11 від 28.02.91 р.: "Особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи."

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії і є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Згідно ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофищорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах:

- інвалідам І та ІІ групи п`ять мінімальних заробітних плат;

- інвалідам ІІІ групи, дітям інвалідам чотири мінімальних заробітних плат;

- учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії п`ять мінімальних заробітних плат;

- учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії три мінімальні заробітні плати;

- кожній дитині, яка втратила, в наслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків,

три мінімальні заробітні плати;

- евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, - три мінімальні заробітні плати.

Таким чином, право позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат передбачено ст.48 ЗУ №796-ХП. ОСОБА_1 отримав у 2004 році допомогу на оздоровлення в сумі 26,70 грн., у 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 роках допомогу на оздоровлення в сумі по 120 грн. щорічно. Виплата щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, передбаченому Законом, а саме у розмірі 5 мінімальних заробітних плат не проводилась.

Позивач стверджує, що дії відповідача щодо відмови виплатити грошових коштів у розмірах, передбачених ст.48 ЗУ №796-ХП порушують його право на отримання виплат і компенсацій у розмірі, які мають забезпечити достойний рівень життя інваліда, тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи( №796-ХП). Нормами ст.48 названого Закону передбачені компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та сімям за втрату годувальника.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Виходячи з розділу VI ст. 24 Закону України Про бюджет на 2011 рік, мінімальна заробітна плата з січня 2011 року становить 941 грн., таким чином сума заборгованості на теперішній час становить: 5 х 941 = 4705 грн. х 7 роки.

ОСОБА_1 була нарахована та виплачена допомога на оздоровлення відповідно до Постанов КабМіну №836 від 26.07.1996 року, №562 від 12.07.2005 року та №211 від 18.03.2009 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України ч.4 ст.9 КАС України передбачає, що у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. У данному випадку при визначенні розміру компенсаційної виплати позивачу застосуванню підлягають ст.48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не вищеназвані Постанови КабМіну України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Що стосується позовної давності звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів позивача. Подолання наслідків Чорнобильської катастрофи , збереження генофонду Українського народу - є обов'язком держави (ст. 16 Конституції України ). Стаття 1195 Цивільного дексу України визначає - фізична або юридична особа , яка завдала шкоди каліцтвом, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток ( дохід ) , втрачений ним внаслідок втрати працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування , санаторно- курортного лікування, придбання ліків, протезування , стороннього догляду тощо, Договором або Законом може бути збільшений обсяг і розмір відшкодування шкоди , завданої потерпілому каліцтвом. Зобов'язанням є правовідносини, в яких сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити дії на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію. Згідно показників видатків у проектах Державного бюджету України відповідно до Закону України „ Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії „ гарантується мінімальна заробітна плата, яка зафіксована в умовах зобов'язання , випущеного статтею 48 Закону України „ Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи„ , як розрахункова величина. Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється згідно із Бюджетним Кодексом України виключно в законі України „ Про Державний бюджет України на відповідний рікобраховується згідно зі стандартами та нормативами , проходить державний моніторинг згідно з вимогами Закону України „ Про Державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії „. Цей розмір повинен застосовуватись в зобов`язаннях , які є державними гарантіями.

Так як це зобов'язання є зобов'язанням по відшкодуванню шкоди, заподіяної каліцтвом, то на підставі ст. 99 КАС України , ст. 268 Цивільного Кодексу України, на вимогу шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров'я або смертю, позовна давність не поширюється .

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн., то ці вимоги підлягають частковому задоволенню відповідно до п.2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положенняКАСУ, а також Постанови КМУ Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок державивід 27 квітня 2006 року №590, згідно положень з яких компенсація витрат на правову допомогу стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, якщо вона сплачується суб`єктом владних повноважень, не повинна перевищувати 40% розміру мінімальної заробітної плати за кожну годину роботи особи, яка надавала правову допомогу. Якщо компенсація відповідно до КАСУ сплачується за рахунок держави, тоді така компенсація не повинна перевищувати 5% розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий день особи, яка надавала правову допомогу. У даному випадку відповідно до вимог ст.90,94 КАСУ витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України, тому компенсація позивачу за понесені витрати на правову допомогу складає 5% х (5,77 х 32год.)= 9 грн.20 коп. (ЗУ від 23.12.2010 року розмір мінімальної заробітної плати з 1.04.2011 року складає за місяць 960 грн, за 1 годину 5,77 грн).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6,9, 158-163, 167, 186 КАС України, ст.ст. 20, 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок та виплату згідно ст. 48 Закону України № 796 від 28.02.1991 року щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 праці та соціальної політики Одеської міської ради провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 згідно ст. 48 Закону України № 796 від 28.02.1991 року щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за період 2004 2010 роки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету судові витрати у розмірі 9 грн. 20 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м.Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луняченко В. О.