Справа № 626/1062/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 р.Справа № 626/1062/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Красноградського районного суду Харківської області від 21.08.2017р. по справі № 626/1062/17

за позовом ОСОБА_1

до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

21 серпня 2017 року постановою Красноградського районного суду Харківської області задоволено позов ОСОБА_1 до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною відмову Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області в призначенні і виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язано Красноградське об'єднане управління Пенсійного фонду України області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти щомісячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду Державною Казначейською службою України.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в порушення норм діючого пенсійного законодавства суд першої інстанції не врахував, що позивач працювала вихователем дошкільної установи (дитячого садка) у колгоспі "Перемога", який не відноситься до установ державної або комунальної форм власності, у розумінні положень п.7-1 Розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про підприємства".

Також зазначає, що судом першої інстанції помилково було застосовано норми матеріального права при визнанні того, що період навчання позивача у педагогічному інституті з 01.09.1983 року по 22.06.1987 року, повинен бути зарахований до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугою років, у зв'язку з тим, що до навчання та після навчання вона здійснювала педагогічну діяльність, оскільки абз. 4 п. 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року передбачає, що до стажу роботи вчителів та інших працівників освіти, крім роботи, яка вказана в пункті 1 цього положення, зараховується час навчання у педагогічних навчальних закладах та університетах, якщо цьому безпосередньо «предшествовала» та безпосередньо за ним слідувала педагогічна діяльність. Позивачка перед навчанням працювала вихователем дошкільної установи в колгоспі «Перемога», що не підлягає зарахуванню до спеціального стажу необхідного для призначення пенсії за вислугою років.

Вказує, що судом першої інстанції також не було враховано під час розгляду справи, що період роботи позивача з 15.04.1992 року по 31.08.1999 року за час роботи завідуючої дошкільного відділення у вищих навчальних закладах 1 та 2 рівня акредитації не може враховуватись до спеціального стажу через відсутність даної посади у «Переліку закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років».

Позивачка, в надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Разом з цим просила розглянути справу без її участі.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проведено без участі сторін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 серпня 1979 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу вихователем дошкільного закладу колгоспу "Перемога" згідно направлення, де пропрацювала до 19.01.1981 року.

З 18.02.1981 року по 04.09.1981 року працювала вихователем дитячого комбінату №2 шахти ім. М.В.Фрунзе.

З 09.09.1981 року по 29.08.1983 року ОСОБА_1 працювала вихователем дошкільного закладу колгоспу "Перемога".

З 01.09.1983 року по 22.06.1987 року навчалась на педагогічному факультеті у Слов'янскому державному педагогічному інституті.

По закінченню навчання, 01.08.1987 року позивачка призначена викладачем дошкільного відділення Красноградського педагогічного училища.

З 15.04.1992 року ОСОБА_1 переведена на посаду завідуючого дошкільним відділенням і викладачем педагогічних дисциплін Красноградського педагогічного училища.

26.05.1993 року згідно рішення колегії Міністерства освіти України Красноградське педагогічне училище перейменовано у Красноградський педагогічний коледж.

01.11.1999 року ОСОБА_1 переведено викладачем дошкільного відділення Красноградського педагогічного коледжу.

01.09.2006 року - призначена тимчасово виконуючою обов'язки заступника директора з виховної роботи і викладачем.

02.01.2007 року позивачка звільнена від тимчасового виконання обов'язків заступника директора з виховної роботи, продовжуючи працювати викладачем Красноградського педагогічного коледжу.

29.08.2007 року ОСОБА_1 переведена заступником директора з виховної роботи, продовжує працювати викладачем дошкільного відділення у цьому ж навчальному закладі.

01.09.2009 року переведена викладачем дошкільного відділення.

18.01.2012 року звільнена з займаної посади в зв'язку з переведенням в Красноградський коледж комунального закладу "Харківська гуманітарно-педагогічна академія" Харківської обласної ради.

19.01.2012 року позивачка прийнята на посаду викладача дошкільної педагогіки порядком переведення з Красноградського коледжу на умовах контракту до 31.08.2013 року.

01.09.2013 року з ОСОБА_1 продовжений термін укладеного контракту на 5 років з 01.09.2013 року по 31.08.2018 року.

Також судом встановлено, що з 06.04.2017 року ОСОБА_1 призначено виплату пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

13.06.2017 року позивачка звернулася із листом-запитом до Красноградського ОУПФ України Харківської області щодо виплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до ст. 55 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 12).

22.06.2017 року листом-відповіддю №08-02/16 Красноградського ОУПФ України Харківської області позивачці було відмовлено у призначенні даної грошової допомоги виходячи з тих обставин, що Постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року робота на посаді завідуючої дошкільного відділення у вищих навчальних закладах I та II рівнів акредитації не передбачена, тому період роботи з 15.04.1992 року по 31.08.1999 року, відповідно до записів у трудовій книжці, на посаді завідуючої дошкільного відділення Красноградського педагогічного коледжу зарахувати до стажу роботи за вислугу років не вбачається можливим. В довідці № 144 від 12.06.2017 року не зазначено та не підтверджено первинними документами, що посада викладача є основною (а.с. 13).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення безпідставно не було враховано те, що перебуваючи на посаді завідувача дошкільного відділення «Красноградського коледжу комунального закладу Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської області ОСОБА_1 одночасно працювала на посаді викладача, що підтверджується записами в трудовій книжці та довідками № 144 від 12.06.2017 року та № 162 від 26.06.2017 року, робота на якій, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 4.11.2015 року дає право на включення цього стажу для отримання одноразової грошової допомоги. Згідно довідки № 177 від 12.07.2017 року про заробітну плату за посадою завідувача відділення та викладача, ОСОБА_1 отримувала заробітну плату з 1992-1999 роки як завідувач відділення та викладач Красноградського педагогічного училища.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції України).

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ст. 46 Конституції України).

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КАСУ).

У відповідності до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «є» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - ЗО років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» затверджено порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, у відповідності до якого:

1. Цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та механізм її виплати.

2. До страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "є" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

4. Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "є" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

5. Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "є" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - ЗО років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

6. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.

7. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

На підставі пункту «є» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, у відповідності до якого:

Пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я і соціального захисту призначаються після досягнення 55 років за наявності спеціального стажу роботи станом на 1 квітня 2015 р. не менше 25 років і після цієї дати:

з 1 квітня 2017 р. по 31 березня 2018 р. - не менше 26 років 6 місяців.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, а саме розділом 1 Освіта, визначено, що викладачі Вищих навчальних закладів І-ІІ рівні акредитації та вихователі Дошкільних навчальних закладів всіх типів мають право на пенсію за вислугу років.

Примітки:

3. Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

4. При призначенні пенсії за вислугу років зазначеним у цьому переліку особам допускається підсумовування стажу за періоди їх роботи у закладах і установах освіти, охорони здоров'я та соціального захисту.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року № 1397 «Про пенсію за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я і сільського господарства» вказано, що час навчання у педагогічних учбових закладах і університетах, якщо їй безпосередньо передувала і безпосередньо за нею була педагогічна діяльність, зараховується до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Позивачка безпосередньо до навчання у Слов'янському державному педагогічному інституті працювала вихователем дошкільних навчальних закладів, а після закінчення Слов'янського державного педагогічного інституту розпочала працювати викладачем Красноградського педагогічного училища.

Таким чином, у відповідності до Постанови Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року № 1397 «Про пенсію за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я і сільського господарства» із врахуванням п. 1 Освіта та п. З Примітки Постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», позивачка має право на врахування у спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років, як працівнику освіти, період моєї роботи вихователем дошкільних навчальних закладів з 01.08.1979 року по 19.01.1981 року, з 18.02.1981 року по 04.09.1981 року, з 09.09.1981 року по 29.08.1983 року, та час навчання у Слов'янському державному педагогічному інституті по здобуттю спеціальності викладача, а саме з 01.09.1983 року по 22.06.1987 року, що у календарному обчисленню буде становити:

з 01.08.1979 року по 19.01.1981 року- 1 рік 5 місяців 19 днів;

з 18.02.1981 року по 04.09.1981 року - 0 років 6 місяців 17 днів;

309.09.1981 року по 29.08.1983 року- 1 рік 11 місяців21 день;

з 01.09.1983 року по 22.06.1987 року-4 років 8 місяців 14 днів.

Вищими навчальними закладами є: університет, академія, інститут, коледж (ч.1 ст.43 ЗУ «Про освіту»).

Держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам:

Призначення і виплату пенсії відповідно до чинного законодавства (ч.1 ст.57 ЗУ «Про освіту»).

Виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи у таких розмірах: понад 3 роки - 10 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків (ч.1 ст.57 ЗУ «Про освіту»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 року № 78 «Про реалізацію окремих положень частини першої статті 57 Закону України «Про освіту», частини першої статті 25 закону України «Про загальну середню освіту» частини другої статті 18 і частини першої статті 22 Закону України «Про позашкільну освіту»», визначено, що до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років педагогічних та науково-педагогічних працівників зараховується час роботи на посадах, передбачених переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963, і основним документом для визначення стажу педагогічної роботи є трудова книжка та інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи. До стажу педагогічної роботи зараховується час перебування громадян України на військовій службі, час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати. Педагогічний стаж також зараховується, якщо працівник займався викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, або не менше ніж 0,25 посадового окладу.

Постановою Кабінету Міністрів від 14.06.2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, в тому числі завідувач відділення навчального закладу.

Листом №997 від 25.06.2002 року Міністерство праці України надало роз'яснення, що право на пенсію за вислугу років визначається за основним місцем роботи. Чинним законодавством не передбачено, щоб зайнятість на посадах, передбачених Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.93 р. №909, була повний робочий день, тому час роботи, зокрема, вчителем у школі, дає право на пенсію за вислугу років, навіть якщо робота була на 0,5 чи 0,25 ставки, але за умови, що це було основним місцем роботи.

Пунктом 12 ч.1 ст.1 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено термін основного місця роботи, у відповідності до якого основне місце роботи-місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, де знаходиться (оформлена) його трудова книжка, до якої вноситься відповідний запис про роботу.

Згідно запису у трудовій книжці з № 11 по №24 позивачки ОСОБА_1, в період з 5.04.1992 року по 01.11.1999 року основним місцем позивачки роботи було Красноградське педагогічне училище, яке 26.05.1993 року було перейменовано у коледж, що підтверджує її спеціальний педагогічний стаж в період з 15.04.1992 року по 01.11.1999 року.

Таким чином, стаж роботи з 15.04.1992 року по 01.11.1999 року є спеціальним педагогічним стажем, оскільки трудовий договір з позивачкою як викладачем не припинявся при переведенні останньої на посаду завідуючої відділенням навчального закладу. Позивачка одночасно працювала завідуючим відділенням навчального закладу і викладачем у цьому навчальному закладі, і мала педагогічне навантаження більш як 180 годин на навчальний рік, належна їй трудова книжка та виписки з наказів свідчать про роботу ОСОБА_1 в цей період як викладача, і у календарному обчисленню період з 15.04.1992 року по 01.11.1999 року буде становити 7 років 6 місяців 17днів.

Із врахуванням педагогічного стажу за періоди:

з 01.08.1979 року по 19.01.1981 року- 1 рік 5 місяців 19 днів;

з 18.02.1981 року по 04.09.1981 року - 0 років 6 місяців 17 днів;

3 09.09.1981 року по 29.08.1983 року- 1 рік 11 місяців 21 день;

з 01.09.1983 року по 22.06.1987 року-4 років 8 місяців 14 днів;

з 15.04.1992 року по 01.11.1999 року - 7 років 6 місяців 17 днів, та врахованого відповідачем спеціального педагогічного стажу 22 роки 0 місяців 14 днів, спеціальний педагогічний стаж позивачки складає більш як 30 років.

Системний аналіз пункту 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати», пункту «є» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», Постанови Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року № 1397 «Про пенсію за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я і сільського господарства», дає підстави стверджувати, що позивачка, станом на 05.04.2017 року мала право на грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, оскільки остання має страховий стаж більш як 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «є» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виплата якої здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Позивачка не отримувала до 05.04.2017 року будь-яку пенсію, тому колегія суддів погоджується з постановою суду першої інстанції про те, що рішення Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової допомоги є протиправним, прийнятим відповідачем формально, без урахування усіх обставин, що мають значення для виплати грошової допомоги, тому підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка працювала вихователем дошкільної установи (дитячого садка) у колгоспі "Перемога", який не відноситься до установ державної або комунальної форм власності, у розумінні положень п.7-1 Розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про підприємства" колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 10 Конституції УРСР від 20.04.1978 р. основу економічної системи України становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності. Стаття 11 Конституції УРСР визначала, що у виключній власності держави є: земля, її надра, води, ліси. Державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв'язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.

Статтею 13 Конституції УРСР було передбачено особисту власність громадян.

Таким чином, на період роботи позивачки з 01.08.1979 року по 19.01.1981 року та з 09.09.1981 року по 29.08.1983 року в Україні визнавалось дві форми власності: соціалістична та особиста.

Зважаючи на те, що в цей період колгоспи відносились до соціалістичної власності, а не до особистої, тому вказаний період роботи позивача прирівнюється до роботи в закладах державної та комунальної власності.

Щодо доводів апеляційної скарги, щодо неправомірного зарахування судом першої інстанції періоду навчання позивачки у ВНЗ з 1983 по 1987рр. до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п.п. "г", "д" п. 1 п.2 Положення "Про порядок зарахування стажу для призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров'я", затвердженого постановою Ради Міністрів від 17 грудня 1959 року № 1397 встановлено, що вчителям, лікарям та іншим працівникам освіти та охорони здоров'я у стаж по роботі на спеціальності, окрім роботи в установах та організаціях, робота в яких надає право на пенсію за вислугу років, зараховується, серед іншого служба в складі Військових сил СРСР та методична, науково-методична та учбово-методична робота в школах та середньо-спеціальних учбових закладах, учбових, педагогічних, учбово-методичних, методичних та науково-методичних кабінетах, станціях та бюро, також в стаж роботи вчителів і інших працівників освіти зараховується час навчання в педагогічних учбових закладах і університетах, якщо йому безпосередньо передувала і безпосередньо за ним слідувала педагогічна діяльність.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

У відповідності до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Трудовою книжкою позивачки підтверджується, що вона перед навчанням працювала на посаді вихователя дошкільного закладу колгоспу "Перемога" до 19.01.1981 року. З 18.02.1981 року по 04.09.1981 року працювала вихователем дитячого комбінату №2 шахти ім. М.В.Фрунзе. 09.09.1981 року ОСОБА_1 повернулась на посаду вихователя дошкільного закладу колгоспу "Перемога", де пропрацювала до 29.08.1983 року. Колегія суддів зазначає, що стаж роботи на цих посадах зараховується до спеціального стажу для призначення пенсії за вислугою років як працівнику освіти, а з 01.08.1987 року, по закінченню навчання, ОСОБА_1 була призначена викладачем дошкільного відділення Красноградського педагогічного училища (а.с. 17-23). Таким чином, навчанню ОСОБА_1 передувала, а потім безпосередньо за ним слідувала її педагогічна діяльність.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідності до Постанови Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року «Про пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я та сільського господарства» позивачка має право на врахування у спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років, як працівнику освіти період її навчання в Слов'янському державному педагогічному інституті з 01.09.1983 року по 22.06.1987 року.

Доводи скаржника про те, що період роботи позивача з 15.04.1992 року по 31.08.1999 року за час роботи завідуючої дошкільного відділення у вищих навчальних закладах 1 та 2 рівня акредитації не може враховуватись до спеціального стажу через відсутність даної посади у «Переліку закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років» колегія суддів до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1, перебуваючи на посаді "завідувача дошкільного відділення" Красноградського коледжу комунального закладу "Харківська гуманітарно-педагогічна академія" Харківської обласної ради, одночасно працювала на посаді "викладача", що підтверджується записами в трудовій книжці та довідками № 144 від 12.06.2017 року та № 162 від 26.06.2017 року (а.с. 17-23, 33 та 34 відповідно), робота на якій, згідно постанови КМУ №909 від 04.11.2015 року, дає право на включення цього стажу для отримання одноразової грошової допомоги.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Красноградського районного суду Харківської області від 21.08.2017р. по справі № 626/1062/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Дюкарєва С.В. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 23.10.2017 р.