Справа № 818/877/17
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 р.Справа № 818/877/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2017р. по справі № 818/877/17

за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України"

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державне підприємство «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Сумській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області від 31.03.2017 №.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідно до пункту 92.1. ст.92 Податкового кодексу України платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом. Вважає, що збір описаного згідно Акту №1 опису майна від 26.12.2016 - урожаю кукурудзи 2016 року на корені, який знаходився на полі №9 (загальна площа поля №9 - 45 га), у розумінні пункту 14.1.31. ст.14 Податкового кодексу України не є відчуженням урожаю кукурудзи 2016 року, яка перебуває у податковій заставі.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2017 року у справі № 818/877/17 задоволено адміністративний позов Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 31.03.2017 № .

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач надав письмові заперечення, в яких вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм матеріального та процесуального права, на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження матеріалів справи, а апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, 26.12.2016 податковий керуючий Дейнека Ю.М., призначений наказом Роменської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області від 26.12.2016 №6927 про опис майна у податкову заставу платника податків Державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України», провів опис такого майна: урожай кукурудзи 2016 року на корені, який знаходиться на полі №9 (загальна площа поля №9 - 45 га), про що складено Акт №1 опису майна від 26.12.2016 (а.с.10).

28.03.2017 податковим керуючим проведено огляд земельної ділянки поля №9, на якій знаходився урожай кукурудзи 2016 року на корені, що перебуває у податковій заставі, і на момент огляду майна, яке перебуває у податковій заставі, виявлено не було, про що складено акт про результати проведення огляду земельної ділянки від 28.03.2017 №1 (а.с.11). 28.03.2017 проведено перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, за результатами якої оскаржуваним повідомленням-рішенням відповідно до п.124.1 ст.124 Податкового кодексу України до позивача застосовано штраф у розмірі 630000,000 грн. за відчуження платником податків майна, що перебуває у податковій заставі (а.с.11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено факту відчуження платником податків майна, що перебуває у податковій заставі, а відтак, і правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та застосування штрафних санкцій у розмірі вартості відчуженого майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Статтею 124 Податкового кодексу України передбачено, що відчуження платником податків майна, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу, якщо отримання такої згоди є обов'язковим згідно з цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі вартості відчуженого майна.

Відчуження майна, згідно пункту 14.1.31. ст.14 Податкового кодексу України - будь-які дії платника податків, унаслідок вчинення яких такий платник податків у порядку, передбаченому законом, втрачає право власності на майно, що належить такому платнику податків, або право користування, зокрема, природними ресурсами, що у визначеному законодавством порядку надані йому в користування.

Відповідно до пункту 92.1. ст.92 Податкового кодексу України платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом. Платник, податків може відчужувати майно, що перебуває у податковій заставі, тільки за згодою контролюючого органу, а також у разі, якщо контролюючий орган впродовж десяти днів з моменту отримання від платника податків відповідного звернення не надав такому платнику податків відповіді щодо надання (ненадання) згоди.

Згідно з пунктом 4.1. Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 №572 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за №1841/24373, платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом.

Як встановлено матеріалами справи, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 31.03.2017 року №, яким відповідно до акта перевірки №1 від 28.03.2017 встановлено порушення п.3 ст.92 Податкового кодексу України та на підставі пункту 124.1. статті 124 глави 11 Податкового кодексу України за відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі, що потребує обов'язкової попередньої згоди органу державної податкової служби на таке відчуження, зобов'язано ДП «ДГ «Іскра» ІСГ ПС НААН» сплатити штраф у розмірі вартості відчуженого майна, що становить 630000 грн., ГУ ДФС у Сумській області виходило з того, що майно, що перебувало у податковій заставі, а саме урожай кукурудзи на корені 2016 року, було відчужене без згоди контролюючого органу.

При цьому, відповідно до вказаного акта перевірки №1 від 28.03.2017 податковий керуючий дійшов висновку про порушення позивачем ст.124 глави 11 Податкового кодексу України на підставі того, що шляхом візуального контролю наявності у ДП «ДГ «Іскра» ІСГ ПС НААН» описаного майна, станом на 28.03.2017 описаного майна, а саме урожаю кукурудзи на корені 2016 року, який знаходився на полі №9 (45 га), виявлено не було.

Натомість, згідно договору відповідального зберігання майна від 17.03.2017 №1, укладеного між приватною агрофірмою «Гарант» та ДП «ДГ «Іскра» ІСГ ПС НААН», агрофірма «Гарант» прийняла на відповідальне зберігання в складських приміщеннях за адресою: Полтавська обл., Великобагачанський район, с. Гоголеве, вул. Ради Європи, 13-Е, зерно кукурудзи (некласне) у розмірі 220 тонн.

З пояснень представника позивача встановлено, що вказане зерно кукурудзи масою 220 тонн було зібране 17.03.2017 з поля №9, загальною площею 45 га, у зв'язку із настанням сезонної весни та необхідністю вчасного збирання урожаю, та передано на зберігання агрофірмі «Гарант».

На час складення акта перевірки №1 від 28.03.2017 та винесення відповідачем оскаржуваного податкового-повідомлення рішення від 31.03.2017 майно, що перебувало в податковій заставі, знаходилося на зберіганні у приватної агрофірми «Гарант» по договору від 17.03.2017 №1, тобто не було відчужене.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головним управління Державної фіскальної служби у Сумській області як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, зокрема, факту відчуження платником податків майна, що перебуває у податковій заставі, а відтак, і правомірності застосування штрафних санкцій у розмірі вартості відчуженого майна, що становить 630 000 грн.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 31.03.2017 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2017 року у справі № 818/877/17 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2017р. по справі № 818/877/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калиновський В.А.
Повний текст ухвали виготовлений 23.10.2017 р.