Справа № 382/1310/17
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 382/1310/17 Головуючий у 1-й інстанції: Карпович В.Д. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Кривохижій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Яготинського районного суду Київської області від 31 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірним рішення № 510/06-01 від 02 серпня 2017 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як особі евакуйованій з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році; визнання за ОСОБА_2 права на пільгову пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як особі евакуйованій з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році, починаючи з 3 травня 2017 року та зобов'язання призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як особі евакуйованій з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році.

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 31 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до посвідчення серія Б 051997 від 09.12.1992 року, ОСОБА_2 має статус громадянки, евакуйованої у 1986 році із зони відчуження (категорія 2).

17 квітня 2017 року позивач досягла 50-річного віку із загальним стажем роботи понад 30 років, в зв'язку з чим 03 травня 2017 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як особі евакуйованій з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році. Разом із заявою позивачкою було надано відповідачу копію паспорту та ідентифікаційного номеру, копію свідоцтва про шлюб, копія посвідчення громадянина, який евакуйований з зони відчуження (серія Б НОМЕР_1).

02 серпня 2017 року відповідачем винесено рішення за № 510/06-01, яким позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії в зв'язку з відсутністю підтвердження факту перебування (проживання) на території Чорнобильської зони.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку наявні правові підстави для визнання права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 10 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. N 1788-XII, право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (із змінами і доповненнями).

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: потерпілим від Чорнобильської катастрофи - евакуйовані з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році - зменшення віку на 10 років; евакуйовані з інших територій зони відчуження у 1986 році - зменшення віку 8 років.

Як вбачається з архівної довідки Іванківської районної державної адміністрації від 07.04.2017, в документах Чорнобильської районної ради та її виконавчого комітетах значиться ОСОБА_3, 1967 року народження та інші члени родини, за адресою до евакуації АДРЕСА_1.

Із листа Київської обласної державної адміністрації від 7 квітня 2017 року з № 05-59-770 видно, що ОСОБА_3, 1967 року народження, 5 травня 1986 року була евакуйована із м. Чорнобиль Київської області, яке розташоване на території зони відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

При цьому, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі, і призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2006, де чітко визначено, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що в матеріалах справи міститься всі належні докази, що дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку є протиправними.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення, а постанову Яготинського районного суду Київської області від 31 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: