Справа № 826/11145/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Оксененка О.М.,

Федотова І.В.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

представників позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5,.

представника відповідача Кухаревської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м.Києві про скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати накази ГУ МВС України в м.Києві від 16.04.2007р. №212о/с про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та від 25.04.2007р. №230о/с про його звільнення з органів внутрішніх справ.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач та його представники доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, в той час, як представник відповідача проти цього заперечувала, просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, позивач оскаржує накази Головного управління МВС України в м.Києві від 16.04.2007р. №212о/с про притягнення до дисциплінарної відповідальності, від 25.04.2007р. №230о/с про звільнення з органів внутрішніх справ, при цьому, позовну заяву ним подано 06.09.2017 року, тобто із пропуском місячного строку, що не заперечується і самим позивачем.

На обґрунтування своєчасності звернення до суду з адміністративним позовом позивач посилається на постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 року №2, в пункті 13 якої зазначено, що відповідно до частини другої статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною третьою цієї статті встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до суду. Зокрема, при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби - у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Проте, вказана постанова Пленуму роз'яснює застосування положень статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 01.12.2006 року, в той час, як Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 №2453 року внесено зміни до ч. 3 ст. 99 КАС України, а саме, доповнено реченням такого змісту: «Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк». Вказана редакція ч.3 ст. 99 КАС України в подальшому змін не зазнавала.

Таким чином, станом на дату подання позивачем адміністративного позову Кодексом адміністративного судочинства України чітко встановлений місячний строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення.

Водночас, не заслуговують на увагу доводи позивача щодо необхідності відліковувати цей строк з дня отримання ним відповіді Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м.Києві на його звернення, тобто, з 21.07.2017, оскільки в даному випадку предметом спору є не дії та відповідь Ліквідаційної комісії, а накази від 2007 року.

При цьому, позивачем не наведено будь-яких пояснень та доказів щодо наявності поважних причин такого тривалого пропуску строку звернення до суду з даним позовом, оскільки позов щодо неправомірності спірних наказів ним подається більше ніж через 10 років з моменту їх прийняття.

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини, розглядаючи підстави поновлення строків, вказує, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 р. у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003 р.). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. заява №3236/03 у справі «Пономарьов проти України»).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно залишено позовну заяву без розгляду, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала в повному обсязі складена 27 жовтня 2017 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.М.Оксененко

І.В.Федотов