Справа № 712/4365/16-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/4365/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Токова С.Є. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Лічевецького І.О. Твердохліб В.А. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування протоколів та постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування протоколів про порушення у сфері містобудівної діяльності № 36, 37, 38, 39 від 10.03.2016р. та постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №№ 3/1023-1ів.3/104, 4/1023-1ів.3/104, 5/1023-1ів.3/104, 6/1023-1ів.3/104 від 22 березня 2016 року по справах про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанови №№ 3/1023-1ів.3/104, 4/1023-1ів.3/104, 5/1023-1ів.3/104, 6/1023-1ів.3/104 від 22 березня 2016 року по справах про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені головним інспектором Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Глазепою Р.І. про притягнення до адміністративної відповідальності ФОП ОСОБА_7 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10 березня 2016 року на підставі Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил, який було складено за результатами позапланової перевірки, проведеної на виконання направлення від 01.03.2016р. № 103, за зверненням ОСОБА_8, головним інспектором будівельного нагляду Глазепою Р.І. та начальником відділу контролю та нагляду ОСОБА_9 складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 36, 37, 38, 39 від 10.03.2016р.

Так, у протоколі № 36 від 10.03.2016р. зазначено, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на будівництві магазину у м. Сміла по вул. Рєпіна, 62 виявлено порушення, а саме: збудовано капітальну будівлю магазину на фундаменті, зовнішній розмір 4,6x12 м (будівля має один торговий зал), що є порушенням п. 24.1 ст. 34, абз. 2, 4.2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5, 11, 26 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466, п. 1.6. ДБН А.3.1-5-2009 (будівництво без документа, що дає право на виконання робіт - зареєстрованої декларації). Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена абз. 3 п. 4, 4.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

У протоколі № 37 від 10.03.2016р. зазначено, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на будівництві магазину у м. Сміла по вул. Рєпіна, 62 виявлено порушення, а саме: під час будівництва магазину замовником не забезпечено здійснення авторського нагляду, чим порушено ч. 1, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007р. № 903, п. 9.11,9.11.1 ДБН А.3.1.5-2009. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

У протоколі № 38 від 10.03.2016р. зазначено, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на будівництві магазину у м. Сміла по вул. Рєпіна, 62 виявлено порушення, а саме: під час будівництва магазину замовником не забезпечено здійснення технічного нагляду, чим порушено ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007р. № 903, п. 9.11, 9.11.2 ДБН А.3.1.5-2009. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена п. 7 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

У протоколі № 39 від 10.03.2016р. зазначено, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на будівництві магазину у м. Сміла по Рєпіна, 62 виявлено порушення, а саме: здійснення експлуатації будівлі магазину не введеної в експлуатацію (підтвердження - товарний чек № 1 від 02.03.2016р.), чим порушено ч. 8, 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12, 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 461. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Цього ж дня, головним інспектором будівельного нагляду було складено припис № 33, яким позивача зобов'язано усунути вищевказані порушення до 09.09.2016р.

22 березня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду Глазепою Р.І. було винесено оскаржувані постанови, зокрема:

- постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.03.2016р. № 3/1023-Іів.3/104, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого абзацом 3 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 49 608 грн.;

- постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.03.2016р. № 4/1023-1ів.3/104, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого пунктом 8 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 62 010 грн.;

- постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.03.2016р. № 5/1023-1ІВ.3/104, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого пунктом 7 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 49 608 грн.;

- постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.03.2016р. № 6/1023-1ів.3/104, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого абзацом 3 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 62 010 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними протоколами та постановами відповідача, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. № 3038 (далі - Закон № 3038) та Указу Президента України від 08.04.2011р. № 439/2011, яким затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України. Інспекція ДАБК у Черкаській області як територіальний орган Державної архітектурно-будівельної інспекції України, забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

На виконання поставлених завдань, Інспекція має право проводити перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються: у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; дотримання встановленого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів тощо.

Відповідно ч. 1 ст. 41 Закону № 3038, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Частиною 2 ст. 41 цього Закону встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Повноваження посадових осіб Держархбудінспекції поширюються на всю територію України. Державний архітектурно-будівельний контроль на території інших областей здійснюється посадовими особами територіальних органів за рішенням Держархбудінспекції.

Відповідно до пункту 7 Порядку, під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 9 порядку встановлено, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано апелянтом, в порушення вказаних вимог Порядку, позивача не було повідомлено про проведення перевірки 10.03.2016р.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції.

Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України (п. 16, 17, 18, 19, 20 Порядку).

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф (п.21, 22, 23 Порядку).

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами .

Статтями 3 та 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Накладати штраф від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 року затверджений Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до п. 2 Порядку № 244, справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники.

Штрафи накладаються на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Протягом трьох днів після оформлення протокол, інші необхідні матеріали (висновки експертів, дані лабораторних досліджень, фотографії, відомості про попередні порушення тощо) подаються посадовій особі інспекції, уповноваженій накладати штраф.

Питання про накладення штрафу розглядається в 15-денний строк з дня одержання протоколу про правопорушення. У разі потреби справа може розглядатися за участю представників суб'єкта містобудування, експертів, інших причетних до неї осіб (п. 6 Порядку №244).

Рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку (п.7 Порядку № 244).

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після прийняття постанови вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб'єкта містобудування чи надсилається поштою, про що робиться запис у справі. Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк пред'являється інспекцією до примусового виконання у порядку та строки, що визначені Законом України «Про виконавче провадження», а третій - залишається в інспекції, яка наклала штраф (п. 9 Порядку № 244).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Акту перевірки від 11.12.2015 року відповідачем складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 166, в якому зафіксовані встановлені порушення позивачем п. 2 ч. 1 ст. 34, абз. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5, 11, 26 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466, п. 1.6. ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва».

Однак, у вказаних протоколах відсутнє викладення обставин необхідності отримання декларації, оскільки відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачено право на виконання будівельних робіт на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Зазначені обставини ні під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, ні під час прийняття постанов про адміністративне правопорушення відповідачем не досліджувались.

Згідно з п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, не належить до самочинного будівництва заміна матеріалу стін будинків, господарських будівель без збільшення розміру фундаменту та поверховості.

Також, на підставі Акту перевірки від 10.03.2016р. відповідачем складені протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 36, 37, 38, 39 від 10.03.2016р., в яких встановлено порушення позивачем ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об'єкта архітектури», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007р. № 903, 9.11, 9.11.1, 9.11.2 ДБН А 3.1.-5-2009 «Організація будівельного виробництва».

На підставі даних протоколів, було прийнято постанови про накладення штрафу №№ 3/1023-1ів.3/104, 4/1023-1ів.3/104, 5/1023-1ів.3/104, 6/1023-1ів.3/104 від 22.03.2016р.

Аналізуючи правомірність прийнятих відповідачем протоколів та постанов про притягнення до відповідальності, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно п. 1.3. ч. І Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2010 року «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 року за № 1330/20068 (далі - Наказ), тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Пунктами 2.1, 2.2 ч. ІІ Наказу визначено, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

Згідно п. 1.10. ч. І Наказу, для розміщення групи ТС (але не більше п'яти) розробляється єдиний паспорт прив'язки ТС з прив'язкою кожної окремої ТС з відображенням благоустрою прилеглої території та інженерного забезпечення (на топографо-геодезичній основі М 1:500).

Відповідно п. 2.11. ч. ІІ Наказу, паспорт прив'язки включає: схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, а також схему благоустрою прилеглої території; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС); технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж; реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним.

Так, позивачем було надано договір оренди землі від 12.09.2005р.; рішення Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області № 305 від 06.04.2009р. «Про умови зведення стіни ФОП ОСОБА_5 по вул. Рєпіна (біля кафе «Зодіак»); пояснювальну записку (Генеральний план), затверджену Комунальним проектно-архітектурно-виробничим підприємством архітектурно-планувальне бюро та Акт № 1/09 Технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію.

Отже, враховуючи вищенаведені норми, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем було надано всі необхідні документи, які посвідчують правомірність розташування позивачем спірної тимчасової споруди.

Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №№ 3/1023-1ів.3/104, 4/1023-1ів.3/104, 5/1023-1ів.3/104, 6/1023-1ів.3/104 від 22 березня 2016 року.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 36, 37, 38, 39 від 10.03.2016р., колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про їх відмову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є документом, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства та встановлено відповідальність суб'єкта господарювання, а тому даний акт не може вважатися рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ч. 1 ст. 17 КАС України, оскільки він не породжують прав та обов'язків, які є обов'язковими для суб'єкта стосовно якого таких акт винесено.

Вищезазначені висновки колегії суддів підтверджуються і судовою практикою, зокрема, постановою Вищого адміністративного суду України від 23 березня 2017 року (провадження № К/800/25948/16).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Лічевецький І.О. Твердохліб В.А.

Повний текст ухвали виготовлено 25.10.2017 року