Справа № 815/4830/17
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/4830/17

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представника апелянта - ОСОБА_1,

представника третьої особи Селянського фермерського господарства "Задум" - Оксюти В.В.,

представника третьої особи Дочірнього підприємства "Украгросоюз" - Лтвиненко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Одеської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру", Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за участю третіх осіб: Селянського фермерського господарства "Задум", Дочірнього підприємства "Украгросоюз" про визнання протиправними дій, скасування записів про реєстрацію договору оренди та додаткової угоди до нього, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просив визнати протиправними дії Одеської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" щодо державної реєстрації договору оренди землі від 20.09.2007, укладеного між ОСОБА_4 та ДП "Украгросоюз", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 33 від 15.04.2009 р. та скасувати цей запис; визнати протиправними дії Відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в особі Відділу Держкомзему у Ананьївсьому районі Одеської області щодо державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі від 01.09.2008, укладеної між ОСОБА_4 та ДП "Украгросоюз", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 02127 від 29.12.2012 р. та скасувати цей запис.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для розгляду справи по суті.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Колегією суддів задоволено клопотання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про заміну сторони у справі - Відділ в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2016 року № 581 «Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» ліквідується Відділ Держгеокадастру в Ананьївському районі Одеської області.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.09.2007 між ОСОБА_4 та ДП "Украгросоюз" укладений договір оренди землі, на підставі якого ОСОБА_4 передав в оренду ДП "Украгросоюз" власну земельну ділянку площею 2,91 га, яка знаходиться за адресою: Долинська сільська рада Ананьївського району Одеської області, надана для товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, строком до 31.12.2018, а 01.09.2008 - додаткову угоду до цього договору.

В адміністративному позові ОСОБА_4 зазначає, що про реєстрацію вищезазначених договору оренди - 15.04.2009 та додаткової угоди - 29.12.2012 він дізнався в березні 2017 року, в результаті ознайомлення із адміністративним позовом ДП "Украгросоюз" (справа № 815/1141/17), у зв'язку із чим зазначає, що строк на звернення до суду ним не пропущений, а в іншому випадку просить визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду із даними вимогами.

Приймаючи рішення про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду із даними позовними вимогами, не навів обґрунтованих та поважних причин пропуску ним встановленого КАС України строку на звернення до суду із даними вимогами. При викладених вище обставинах, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Таких обставин судом не встановлено, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне в силу ч.1 ст.100 КАС України залишити позовну заяву без розгляду.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства;

5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1, ч. 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально.

Тобто, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоди встановленої форми.

Судом встановлено, що згідно п. 43 договору оренди землі від 20.09.2007, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

З боку орендодавця підпис на договорі та додатковій угоді до нього виконано особисто ОСОБА_4

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що про необхідність реєстрації договору оренду землі позивач був обізнаним як на момент підписання цього договору, так і в силу Закону України "Про оренду землі", який передбачає обов'язкову реєстрацію договору оренду землі, однією зі сторін договору.

Таким чином, є безпідставними доводи апелянта про те, що про існування реєстрацій договору та додаткової угоди він дізнався лише в березні 2017 р., оскільки строк звернення до суду обчислюється у в т.ч. з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім того, судова колегія зазначає, що строк звернення до суду - це період часу, в межах якого особа може звернутися до адміністративного суду з позовною вимогою про захист своїх прав, свобод та інтересів.

Дотримання строку звернення до суду є однією із умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що строк звернення до суду необхідно відраховувати від дати, коли позивачу стало відомо про порушення його прав, а саме з кінця березня 2017 року, коли позивач отримав копію позовної заяви ДП «Украгросоюз» про скасування рішення є безпідставним, оскільки, як вже було зазначено вище у п. 43 договору оренди землі від 20.09.2007 р. зазначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, а тому апелянт розумів про обов`язкову реєстрацію договору.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 27.10.2017 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик