Справа № 804/6170/17
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2017 р. Справа № 804/6170/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
25.09.2017 ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №855-13 від 06.07.2017 р., винесене Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 01.01.2017 об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Середньоринкова вартість автомобіля, належного позивачу, не перевищувала 375 розмірів мінімальної заробітної плати, а саме 1200000,00 грн. Враховуючи зазначене, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 855-13 від 06.07.2017 року суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 26.09.2017 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення проти адміністративного позову.
В обґрунтування заперечень зазначено, що позивачу на праві власності належить транспортний засіб Mercedes-Benz моделі GLE 250D 4 Matic, об'єм циліндра двигуна 2143 куб. см., дизель, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який є об'єктом оподаткування транспортним податком. Контролюючим органом була отримана інформація щодо автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати. В зв'язку з вказаним, позивачу нараховане податкове зобов'язання
За таких обставин, враховуючи норми ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО 641574 ОСОБА_2 на праві власності належить легковий автомобіль марки Mercedes-Benz моделі GLE 250D 4 Matic, 2016 року випуску, об'ємом циліндра двигуна 2143 куб.см., дизель, реєстраційний номер НОМЕР_1.
01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким викладено в новій редакції ст.267 Податкового кодексу України та введено новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
Відповідно до п. 8.3 ст. 8 Податкового кодексу України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Згідно до пп. 10.1.1 п. 10.1, п. 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України транспортний податок (який входить до структури податку на майно) належить до системи місцевих податків.
Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).
Відповідно до пп. 267.1.1. п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 р. № 1791-VIII внесено зміни до об'єкта оподаткування транспортним податком.
Згідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального".
Постановою Кабінету Міністрів України за № 66 від 18.02.2016 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком (далі - Методика).
Згідно з пунктом 2 Методики, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.
Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3 Методики).
За пунктом 4 Методики, інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.
В силу пункт 11 Методики, коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів.
Згідно з пунктом 12 Методики, коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів. У разі, коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.
Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункти 13, 14 Методики).
Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 р. №1801-VІІІ з 01.01.2017 р. мінімальна заробітна плата становить 3200,00 грн.
Таким чином, враховуючи норми Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», середньоринкова вартість автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) станом на 1 січня податкового (звітного) року, на 2017 рік, повинна становити 1 200 000 гривень.
Судом встановлено, що відповідно до відомостей з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України станом на 09.09.2017 року середньоринкова вартість транспортного засобу позивача складає 901958,02 грн., тобто менше ніж 1 200 000 гривень.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, під час судового розгляду даної справи не надано суду доказів того, що транспортний засіб марки Mercedes-Benz моделі GLE 250D 4 Matic, 2016 року випуску, об'ємом циліндра двигуна 2143 куб.см., дизель, реєстраційний номер НОМЕР_1, має середньоринкову вартість понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем в ході розгляду справи не наведено належних та допустимих доказів правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, у зв'язку із чим, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Також суд вважає за необхідне, відповідно до вимог статті 94 КАС України, присудити із Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 640, 00 грн. відповідно до квитанції № 0.0.855478105.1 від 22.09.2017.
Керуючись ст.ст. 11, 12, 69-71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №855-13 від 06.07.2017 р., винесене Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.
Присудити із Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 640, 00 грн. відповідно до квитанції № 0.0.855478105.1 від 22.09.2017
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1