Справа № 805/2784/17-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 р. Справа №805/2784/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14:30

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., при секретарі Зикун Ю.В., за участю прокурора Буяновського В.В., представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1 до Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення в частині,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 1звернувся до суду з позовною заявою до Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Мелекінської сільської ради Мангушського (Першотравневого) району Донецької області №6/20-1173 від 11.12.2012 «Про затвердження генерального плану с. Білосарайська Коса» в частині п.1, п.п. г п.4.

В обґрунтування позовних вимог посилається на протиправність оскаржуваного рішення з огляду наступного.

Генеральним планом с. Білосарайська Коса не враховані норми природоохоронного законодавства, що призвело до тяжких наслідків у вигляді виділення та забудови земель водного фонду. Вважають, що рішення прийнято без попереднього розроблення проекту на основі нормативно технічної документації та відповідно без погодження цього проекту з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу та органами земельних ресурсів України. В рішенні відсутнє затвердження проекту землеустрою щодо встановлення розміру та межі прибережної захисної смуги вздовж берега моря на території Мелекінської сільської ради, відсутні відомості стосовно встановлення розміру та меж прибережної захисної смуги на підставі відповідного проекту землеустрою. Вважає, що ним пропущений строк позовної давності для звернення до суду з позовом з поважних причин.

Просить визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з позовом та поновити його, визнати незаконним та скасувати рішення Мелекінської сільської ради Мангушського (Першотравневого) району Донецької області №6/20-1173 від 11.12.2012 року «Про затвердження генерального плану с.Білосарайська Коса» в частині п.1, п.п. г п.4.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на їх безпідставність з огляду наступного.

Затверджений оскаржуваним рішенням генеральний план с. Білосарайська Коса погоджено усіма органами, які наділені відповідними повноваженнями, будь-яких порушень вимог законодавства при прийняті рішення не було.

В судовому засіданні представники сторін підтримали наведені позиції по суті спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що генеральний план села ОСОБА_2 розроблений на замовлення Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області.

Рішенням сесії Мелекінської сільської ради № 6/20-1173 від 11.12.2012 року п. 1 затверджено генеральний план с. Білосарайська Коса з урахуванням зауважень містобудівної ради Донецької ОДА та пп. г п. 4 доручено голові сільської ради ОСОБА_3 укласти договір з відповідними ліцензійними організаціями на виготовлення проекту 100 м. водоохоронної зони.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19 червня 2003 року № 963-IV.

Відповідно до пп. а ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, зокрема, належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.

23.02.2017 року за вих. № 93 відділом у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомлено Мангушське відділення Маріупольської місцевої прокуратури № 1 про вчинення правопорушення, а саме про те що генеральний план села ОСОБА_2 та рішення про його затвердження суперечить вимогам земельного та водного законодавства України.

21.04.2017 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» призначено здійснення заходу державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, за участю представників Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області.

Відповідно до пп. а ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право складати акти перевірок у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель.

23.05.2017 року Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за участю прокурора Мангушського відділу Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки за № 107.

У результаті перевірки матеріалів генерального плану села ОСОБА_2 Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області встановлено, що спірне рішення прийнято із порушенням п. 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», без попереднього розроблення проекту на основі нормативно технічної документації та відповідно без погодження цього проекту з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу та органами земельних ресурсів України, є протиправним та таким, що суперечить інтересам держави.

Однак, 26 травня 2016 року Прокуратурою Донецької області протоколом обшуку вилучено генеральний план села ОСОБА_2, тобто на час проведення перевірки, а саме на 23.05.2017 року його не було у наявності у відповідача.

Таким чином, суд не приймає до уваги твердження позивача, що при перевірці розглянуто матеріали плану села ОСОБА_2 Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області, на підставі саме якого і складено акт перевірки та зроблено відповідні висновки.

Суд не приймає твердження позивача на порушення відповідачем п. 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року № 486, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» без попереднього розроблення проекту та погодження його з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу та земельних ресурсів з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог:

1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території;

2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності;

3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій;

4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон;

5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови;

6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями;

7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних обєктів.

Отже, вказаною нормою регулюється питання розроблення плану зонування території, а не розроблення генерального плану.

Відповідно до п. 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року № 486 розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації. Проекти цих зон розробляються на замовлення фізичних та юридичних осіб, узгоджуються з власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагентством та територіальними органами Держземагентства, а на території Автономної Республіки Крим - з органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, водного господарства та земельних ресурсів і затверджуються відповідними місцевими органами виконавчої влади або виконавчими комітетами рад.

Отже, вказаною нормою регулюється питання розроблення та погодження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронних зон, а не розроблення генерального плану.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невідємною частиною генерального плану. Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником. Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради. Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Таким чином, генеральний план це документ, який планує забудову, не є землевпорядною документацією, яка встановлює територію межі водоохоронних зон та прибережних захисних смуг.

Генеральний план села ОСОБА_2 Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області погоджений на засіданні Містобудівної ради при Управлінні містобудування та архітектури Донецької обласної державної адміністрації, яке відбулося 06.12.2012року, що передбачено ст. 20 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Твердження позивача на порушення відповідачем ст. 58, 60, 62 Земельного кодексу України, ст. 88-90 Водного кодексу України суд не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 Земельного кодексу України для створення сприятливого режиму водних об'єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.

Відповідно до ч. 6 ст. 88 Водного кодексу України у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації. Розмір та межі прибережної захисної смуги вздовж морів та навколо морських заток і лиманів установлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації. У разі відсутності землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об'єктів, збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку з урахуванням конкретної ситуації.

Отже, саме містобудівна документація враховується при встановлені меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг. Відсутність проекту землеустрою щодо встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг є підставою для застосування встановлених законодавством нормативів при наданні земельних ділянок у власність або користування. Та у випадку недотримання цих нормативів підставою для скасування рішень ради при наданні земельних ділянок, а не рішення про затвердження генерального плану.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-523цс15.

Суд, також, не приймає твердження позивача щодо зміни цільового призначення землі, тому що відповідно до ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення, а не генеральним планом.

Щодо посилання позивача на ст. 61 Земельного кодексу України та ст. 89 Водного кодексу України суд зазначає наступне. Позивач неправомірно посилається на ці норми, тому що ними передбачено обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах, що не стосується спірного рішення.

Суд не приймає твердження позивача щодо спричинення тяжких наслідків у вигляді виділення та забудови земель водного фонду, тому що це не підтверджується матеріалами справи.

Щодо вимоги про визнання поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з позовом та поновлення його суд зазначає наступне.

Спірне рішення прийнято 11.12.2012 року. Перевірка дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки за участю прокурора проведена 23.05.2017 року. Прокурор надіслав позов до суду 25.07.2017 року, що підтверджується відбитком на поштовому конверті, який міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущений шестимісячний строк звернення до суду.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позовних вимог Керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1 до Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення в частині відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 24 жовтня 2017 року. Повний текст постанови складено 27 жовтня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кошкош О.О.