Справа № 817/1370/17
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2017 р.Р і в н е 817/1370/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Друзенко Н.В. (головуючий), суддів Зозулі Д.П. Жуковської Л.А. , за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник не прибув, відповідача: представник не прибув, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юлія Трейд"
доДержавної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юлія Трейд" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення №98963/41155095 від 18.08.2017, №88058/41155095 від 16.08.2017 та №108152/41155095 від 21.08.2017 про відмову у реєстрації податкових накладних №9 від 27.07.2017, №2 від 14.07.2017 та №11 від 21.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юлія Трейд" та зобов'язання зареєструвати вказані податкові накладні.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав клопотання, яким позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що відповідач не мав правових підстав для прийняття рішень №98963/41155095 від 18.08.2017, №88058/41155095 від 16.08.2017, №108152/41155095 від 21.08.2017 про відмову у реєстрації податкових накладних №9 від 27.07.2017, №2 від 14.07.2017, №11 від 21.07.2017, оскільки після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, платником податків надано контролюючому органу усі належні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Позивач зазначає, що в самих квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкових накладних. Крім цього, вказані квитанції не містять пропозиції щодо надання платником податку конкретного переліку документів або пояснень, які були б достатніми для прийняття рішень про реєстрацію контролюючим органом податкових накладних.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав до суду письмові заперечення (а.с.98-101). Заперечення на позов ґрунтуються на тому, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу. Відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017, моніторинг податкової накладної здійснюється за певними визначеними критеріями. Таким чином, як стверджує відповідач, розглянувши висновки ГУ ДФС у Рівненській області разом з наданими позивачем документами, ДФС України прийшла до висновку про те, що обсяг наданих документів не є достатнім для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію відповідних податкових накладних. Крім того, відповідач зазначає про відсутність у суду процесуальної можливості перебирати на себе повноваження відповідача у питаннях реєстрації податкових накладних, що належить до виключної компетенції комісії Державної фіскальної служби України. Таким чином, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини шостої статті 12, частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідженням письмових доказів по справі суд встановив таке.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юлія Трейд" зареєстроване як юридична особа 16.02.2017; взяте на облік як платник податків з 16.02.2017; зареєстроване платником податку на додану вартість; види діяльності за КВЕД: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (а.с.15, 16).

З матеріалів справи встановлено, що 10.07.2017 між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юлія Трейд" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю імені ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу №10/07/2017 предметом якого є купівля-продаж пшениці продовольчої (а.с.21). Загальна кількість товару згідно з договором становить 300 т., які повинні бути доставлені до 31.12.2017, за умови попередньої оплати.

Специфікацією №1 від 12.07.2017 до вказаного договору визначено поставку продукції в обсязі 120 т., на загальну суму 480000,00 грн., у т.ч. ПДВ 80000,00 грн., товар за якою був поставлений в повному обсязі та відповідно оплачений, що підтверджується платіжними дорученнями №10 від 12.07.2017 та №8 від 17.07.2017 (а.с.22-24).

Специфікацією №2 від 19.07.2017 до вказаного договору визначено поставку продукції в обсязі 100 т., на загальну суму 370000,00 грн., у т.ч. ПДВ 61666,67грн. (а.с.25).

Платіжним дорученням №20 від 19.07.2017 ТОВ "Юлія Трейд" здійснено оплату сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю імені ОСОБА_2 в розмірі 250000,00 грн., в т.ч. ПДВ 41666,67 грн. (а.с.26).

Після зазначеної оплати сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю імені ОСОБА_2 на виконання вищезазначеного договору відвантажено в адресу ТОВ "Юлія Трейд" 35,040 т. пшениці продовольчої власного виробництва вартістю 129648,00 грн., в т.ч. ПДВ 21608,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-00083 від 22.07.2017 (а.с.27). Факт транспортування підтверджується товарно-транспортною накладною №830 від (а.с.28).

З матеріалів справи встановлено, що 21.07.2017 ТОВ "Юлія Трейд" укладено договір купівлі-продажу №21/07/17/1 з ТОВ "Птахофабрика Крупець" предметом якого є купівля-продаж пшениці (а.с.29). Загальна кількість товару згідно з договором становить 100 т., які повинні бути поставлені до 31.12.2017.

25.07.2017 ТОВ "Юлія Трейд" відвантажено в адресу ТОВ "Птахофабрика Крупець" 34,9 тони пшениці, що підтверджується видатковою накладною №7 від 27.07.2017, рахунком на оплату №6 від 25.07.2017 та платіжним дорученням №336 від 28.07.2017 (а.с.30-32).

Факт транспортування підтверджується товарно-транспортною накладною №7 від 25.07.2017 (а.с.33).

З матеріалів справи встановлено, що 12.07.2017 між ТОВ "Юлія Трейд" та ТОВ "Діона" укладено договір поставки №12 предметом якого є постачання продукції, зокрема за даним договором здійснювалось постачання сої (а.с.38-40).

13.07.2017 ТОВ "Діона" надіслано в адресу ТОВ "Юлія Трейд" рахунок на оплату №18. Рахунок виписаний на товар соя, кількістю 69,04 т., вартістю 704208,00 грн., в т.ч. ПДВ 117368,00 грн. (а.с.42).

Платіжним дорученням №12 від 13.07.2017 ТОВ "Юлія Трейд" здійснено часткову оплату ТОВ "Діона" в сумі 500000,00 грн., в подальшому проведено оплату згідно з платіжними дорученнями №13 від 14.07.2017, №9 від 17.07.2017, №12 від 18.07.2017, №18 від 19.07.2017 (а.с.43-47).

13.07.2017 на виконання умов договору ТОВ "Діона" відвантажено в адресу ТОВ "Юлія Трейд" сою, масою 69,04 т., що підтверджується видатковою накладною (а.с.41).

Факт транспортування підтверджується товарно-транспортною накладною №Р4 від 13.07.2017 (а.с.48).

З матеріалів справи встановлено, що 12.07.2017 ТОВ "Юлія Трейд" укладено договір купівлі-продажу №12/07/17/1 з ТОВ "Терра-Агропартс" предметом якого є купівля-продаж сої (а.с.49).

Загальна кількість товару згідно з договором становить 69,040 т., за ціною 745632,00 грн., в т.ч. ПДВ 124272,00 грн., які повинні бути поставлені до 31.12.2017.

12 та 14 липня 2017 року ТОВ "Юлія Трейд" відвантажено в адресу ТОВ "Терра-Агропартс" 69,04 т. сої, як наслідок виписано видаткову накладну №2 від 14.07.2017 (а.с.50).

Станом на 14.07.2017 ТОВ "Терра-Агропартс" здійснено часткову оплату за поставлену продукцію в розмірі 345632,00 грн., в т.ч. ПДВ 57605,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1847 від 14.07.2017. В подальшому проведено повну оплату, що підтверджується платіжними дорученнями №1865 від 17.07.2017 на суму 200000,00 грн., в т.ч. ПДВ 33333,33 грн. та №1894 від 19.07.2017 на суму 200000,00 грн., в т.ч. ПДВ 33333,33 грн. (а.с.51-53).

Факт транспортування підтверджується товарно-транспортними накладними №1/13/07/2017 від 13.07.2017, №2/13/07/2017 від 13.07.2017, №1/14/07/2017 від 14.07.2017, №2/14/07/2017 від 14.07.2017 (а.с.54-57).

З матеріалів справи встановлено, що 21.07.2014 між ТОВ "Юлія Трейд" та ТОВ "Марсель Трейд" укладено договір-заявку №21/07/2017-1 предметом якого є надання послуг з перевезення вантажу, а саме: пшениці (а.с.62).

21.07.2017 TOB "Юлія Трейд" надіслано в адресу ТОВ "Марсель Трейд" рахунок на оплату №28. Рахунок виписаний на оплату транспортних послуг, ціна 6156,00 грн., в т.ч. ПДВ 1026,00 грн. (а.с.63).

Платіжним дорученням №265 від 15.08.2017 ТОВ "Марсель Трейд" здійснено оплату для ТОВ "Юлія Трейд" (а.с.65).

Факт надання послуг за договором-заявкою підтверджується актом наданих послуг №15 від 21.07.2017 (а.с.64).

Надання послуг для ТОВ "Марсель Трейд" здійснювалось орендованим ТОВ "Юлія Трейд" автотранспортом, що підтверджується договором оренди вантажного автомобіля від 06.07.2017 укладеного з ФОП ОСОБА_3 (а.с.66-67).

Позивачем за фактом відвантаження товару, а саме пшениці, в адресу ТОВ "Птахофабрика Крупець" 27.07.2017 оформлено податкову накладну №9 на суму 148326,00 грн., в т.ч. ПДВ 24721,00 грн. Так само, за фактом відвантаження товару, а саме сої, в адресу ТОВ "Терра-Агропартс" 14.07.2017 оформлено податкову накладну №2 на суму 745632,00 грн., в т.ч. ПДВ 124272,00 грн. Також, позивачем за фактом надання транспортних послуг з перевезення вантажів для ТОВ "Марсель Трейд" 21.07.2017 оформлено податкову накладну №11 на суму 6156,00 грн., в т.ч. ПДВ 1026,00 грн.

Вказані податкові накладні направлені позивачем для реєстрації в ЄРПН: податкова накладна №9 від 27.07.2017 направлена 15.08.2017, реєстраційний номер документу НОМЕР_1; податкова накладна №2 від 14.07.2017 направлена 28.07.2017, реєстраційний номер документу НОМЕР_2, податкова накладна №11 від 21.07.2017 направлена 15.08.2017, реєстраційний номер документу НОМЕР_3. У всіх випадках позивачем через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, версія 2.2.13.13" отримано квитанцію №1 про прийняття та зупинення їх реєстрації податкової накладної (а.с.17, 34, 58).

Зміст усіх квитанцій свідчить, реєстрація була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризику визначеному пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017. Згідно з квитанціями: «За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД : 1001..» та запропоновано надати пояснення та/ або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію.

Відповідно до цього, позивачем у всіх випадках подано пояснення та копії документів, що підтверджують дійсність операцій. Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК зареєстровані в системі (а.с.18,35,59).

ТОВ "Юрія Трейд" отримано квитанції №1 з повідомленням про прийняття комісією ДФС України рішень №98963/41155095 від 18.08.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 27.06.2017, №88058/41155095 від 16.08.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 14.07.2017 та №108152/41155095 від 21.08.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 21.07.2017 (а.с.19, 36, 60).

В Рішеннях комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №108152/41155095 від 21.08.2017, №88058/41155095 від 16.08.2017 та №98963/41155095 від 18.08.2017 вказано, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних №9 від 27.06.2017, №2 від 14.07.2017 та №11 від 21.07.2017 в ЄРПН є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування (а.с.20, 37, 61).

Не погодившись з вказаними рішеннями контролюючого органу позивач оскаржив їх до суду.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

При цьому, суд виходив з наступного.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188).

Пунктом 201.10. статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства, позивачем сформовані податкові накладні №9 від 27.06.2017, №2 від 14.07.2017, №11 від 21.07.2017, які були надіслані до ЄРПН.

Проте, реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена з покликанням на те, що податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ №567 від 13.06.2017, а в подальшому у їх реєстрації відмовлено з покликанням на те, що подані платником податку копії документів, складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

За приписами пункту 74.2. статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74).

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних затвердженого постановою Кабінет Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (у редакції постанови №341 від 26.04.2017), податкова накладна це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 вказаного Порядку, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України; наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Податкового кодексу України; наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних затвердженого постановою Кабінет Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (у редакції постанови №341 від 26.04.2017), за результатами перевірок, визначених пунктом 12 формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту квитанцій №1 від 15.08.2017 та від 28.07.2017 по податкових накладних №9 від 27.06.2017, №2 від 14.07.2017, №11 від 21.07.2017 встановлено, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН в ЄРПН, затверджених наказом МФУ №567 від 13.06.2017.

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки у квитанціях №1 від 15.08.2017 та від 28.07.2017 не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом у квитанціях №1 від 15.08.2017 та від 28.07.2017 зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом МФУ №567 від 13.06.2017. Натомість, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію або критеріїв, якщо їх виявлено два.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступня достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621 містить у собі визначення двох різних критеріїв:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право субєкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган був зобовязаний у квитанціях №1 від 15.08.2017 та від 28.07.2017 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків.

Суд зазначає, що визначення фіскальним органом у квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, передбачених у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який також затверджений наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621.

Так, відповідно до пункту 1 вказаного Вичерпного переліку, документи визначені у розрізі Критеріїв оцінки ступня достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, наступним чином:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу даних норм законодавства встановлено, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН/РК прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків у квитанції №1.

Також, зі змісту квитанцій №1 від 15.08.2017 та від 28.07.2017 встановлено, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Таким чином, у квитанціях фіскальним органом, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 Податкового кодексу України.

У порядку визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, позивачем були надані контролюючому органу копії документів та пояснення до вищезгаданих господарських операціях та податкових накладних для направлення до Комісії ДФС України.

Такі документи направлені податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України до Комісії ДФС України для прийняття Рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Зі змісту Висновків контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації №603/41155095 від 18.08.2017, №566/411550965 від 17.08.2017 та №493/41155095 від 11.08.2017 встановлено, що робоча група ГУ ДФС у Рівненській області розглянула письмові пояснення та/або копії документів та надає пропозиції щодо відмови у реєстрації податкових накладних №9 від 27.06.2017, №2 від 14.07.2017, №11 від 21.07.2017 в ЄРПН (а.с.102-107). У Висновках контролюючий орган зазначив про інформацію, яка вплинула на прийняття рішень, а саме: "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування."

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29.03.2017 установлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Абзацом 2 цієї Постанови визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Тобто у даному конкретному випадку повинно було б зазначатися одне з двох варіантів рішення:

- або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування

- або надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Всупереч цьому, оскаржувані рішення позбавлені чіткості у визначенні підстав для відмови в реєстрації податкових накладних, позаяк включають обидва альтернативні варіанти.

Окрім того, суд зазначає, що Рішення комісії №98963/41155095 від 18.08.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 27.06.2017, №88058/41155095 від 16.08.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 14.07.2017 та №108152/41155095 від 21.08.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 21.07.2017 не вміщують конкретної інформації про причини та підстави для прийняття таких рішень. В рішеннях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту настання першої події - постачання товарів/послуг, або отримання коштів, які, в свою чергу, підтверджені первинними документами, на підставі яких і складені податкові накладні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №9 від 27.06.2017, №2 від 14.07.2017 та №11 від 21.07.2017.

Враховуючи ту обставину, що оскаржувані рішення Комісії ДФС України є правовими актами індивідуальної дії, суд також констатує, що такі рішення не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обовязку платником податків виконати юридичне волевиявлення субєкта владних повноважень.

За сукупністю наведеного, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в реєстрації податкових накладних №98963/41155095 від 18.08.2017, №88058/41155095 від 16.08.2017 та №108152/41155095 від 21.08.2017 не відповідають встановленим у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості. Оскаржувані рішення порушують права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання таких рішень протиправними та їх скасування в судовому порядку.

Що стосується вимоги про зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №9 від 27.06.2017, №2 від 14.07.2017 та №11 від 21.07.2017, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в ОСОБА_2 визнається і діє принцип верховенство права.

Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції" від 24 березня 1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази "передбачено законом", є наступні: будь-яка норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію; фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав; закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади. Крім того, згідно п. 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов'язаний відновити порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини": "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Європейський суд з прав людини у п.50 рішення від 13 січня 2011 у справі "Чуйкіна проти Україна" (заява №28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обовязків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

На підставі зазначеного, а також з огляду на ту обставину, що відповідачем будь-які підставні та правомірні зауваження до поданих позивачем документів не висловлено, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту, як шляхом визнання протиправними рішень №98963/41155095 від 18.08.2017, №88058/41155095 від 16.08.2017 та №108152/41155095 від 21.08.2017 про відмову у реєстрації податкових накладних №9 від 27.07.2017, №2 від 14.07.2017 та №11 від 21.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, так і шляхом зобов'язання відповідача зареєструвати вказані податкові накладні.

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів.

А тому, вважає, що покладання на відповідача в даному випадку обовязку зареєструвати податкові накладні не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.

Зазначене також узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п.70 рішення Європейського суду з прав людини від 28.06.1990 у справі "Обермейєр проти Австрії"; п.155 рішення Європейського суду з прав людини від 04.03.2014 у справі "Гранд Стівенс проти Італії").

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ "Юлія Трейд" в повному обсязі.

Судові витрати присуджуються позивачу відповідно до вимог частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України: №98963/41155095 від 18.08.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №9 від 27.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юлія Трейд"; №88058/41155095 від 16.08.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 14.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юлія Трейд"; №108152/41155095 від 21.08.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №11 від 21.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юлія Трейд".

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юлія Трейд" податкову накладну №9 від 27.07.2017, податкову накладну №2 від 14.07.2017 та податкову накладну №11 від 21.07.2017.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юлія Трейд" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень бюджету судовий збір у розмірі 3200,00 гривень.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий cуддя Друзенко Н.В.

Судді Зозуля Д.П.

ОСОБА_4