Справа № 825/1558/17
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року Чернігів Справа № 825/1558/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Д'якова В.І.,

за участю секретаря - Лазаренко В.Г.,

представника позивача - Губко Н.В.,

представника відповідача - Труби А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Чексіл-Автосервіс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання дій протиправними, скасування податкової вимоги та рішення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Чексіл-Автосервіс" (далі - ПАТ "Чексіл-Автосервіс", позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання дій Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДФС у Чернігівській області, відповідач) по нарахуванню ПАТ "Чексіл-Автосервіс" пені в сумі 165619,13 грн. протиправними, скасування податкової вимоги від 03.10.2017 № 1594-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 03.10.2017 № 135.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що ГУ ДФС у Чернігівській області протиправно після сплати в повному обсязі грошових зобов'язань ПАТ "Чексіл-Автосервіс",які нараховані йому згідно податкових повідомлень-рішень від 14.09.2017 № 2, яким позивачу було визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 5976,41 грн., та № , яким позивачу визначено грошове зобов'язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості, на загальну суму 320540,56 грн. (256672,45 грн. - за основним зобов'язанням. 64168,11 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями) у строк, встановлений п. 57.3 Податкового кодексу України, була нарахована пеня за весь період заниження такого податкового зобов'язання. Позивач наголошує на тому, що відповідно до п. 14.1.162 ПК України пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (що, відповідно до п. 14.1.175 ПК України, є податковим боргом). Тобто, відповідно до визначення поняття «пеня» її не може бути розраховано на суму лише заниження податкового зобов'язання, якщо таке зобов'язання було сплачене у встановлені законом строки. При цьому у випадку нарахування контролюючим органом суми заниженого податку, встановленим строком сплати такого податку є 10-ти денний термін після винесення ППР, або, у випадку адміністративного/судового оскарження ППР, - 10-ти денний термін після винесення рішення про результати розгляду скарги/набрання законної сили судовим рішенням. Тобто, при сплаті нарахованих зобов'язань в межах зазначеного терміну, підстав для нарахування пені за заниження податкових зобов'язань немає, оскільки встановлених строків платником не порушено. В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на те, що Податковий кодекс України розмежовує поняття податкового зобов'язання та грошового зобов'язання, оскільки податкове зобов'язання визначається у разі відсутності порушення норм податкового законодавства платником податків в податковій декларації або контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, а грошове зобов'язання може включати в себе штрафні санкції та визначається у разі порушення норм податкового законодавства самостійно платником податків в порядку, передбаченому статтею 50 Податкового кодексу України, або контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні. У свою чергу, сума грошового зобов'язання, нарахована відповідачем ПАТ «Чексіл-Автосервіс», відповідно до податкових повідомлень-рішень від 14.09.2017 № та № 2, сплачена позивачем 15.09.2017 в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 560 та № 562. Отже, нараховані контролюючим органом грошові зобов'язання у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях своєчасно сплачені позивачем до моменту його узгодження, тобто без порушення строків погашення узгодженого грошового зобов'язання, а відтак у відповідача були відсутні підстави для застосування до ПАТ «Чексіл-Автосервіс» підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України. Отже, пеня на грошові зобов'язання ПАТ «Чексіл-Автосервіс» була нарахована відповідачем незаконно, а податкова вимога від 03.10.2017 № 1594-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 03.10.2017 № 135 є протиправними та підлягають скасуванню.

Також, позивач наголошує, що у рішенні відповідача про опис майна у податкову заставу № 135 від 03.10.2017 зазначено про здійснення опису майна, що перебуває у власності платника податків ПАТ (публічного акціонерного товариства) «Чексіл-автосервіс», а не ПрАТ (приватного акціонерного товариства) «Чексіл-Автосервіс», тобто рішення пред'явлено не тому платнику податку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених у письмових запереченнях (а.с. 97-98) та пояснив, що відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження. У відповідності до Наказу "Про затвердження Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків" від 10.10.2013 № 576 та відповідною формою податкової вимоги не передбачено зазначення в ній статей ПКУ на підставі яких виникла заборгованість. Порядок нарахування пені міститься у податковому повідомленні-рішенні від 14.09.2017 № (за загальну суму 320840,56 грн.), де зазначено, що у разі виявлення контролюючим органом заниження податкового зобов'язання на суму такого заниження, нарахованого у цьому податковому повідомленні-рішенні, та за весь період заниження у день настання строку погашення цього податкового зобов'язання буде здійснено нарахування пені відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України. Крім того, відповідач зазначає, що про заниження по платежу по платежу 18010400 "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості зазначено, як висновках до акту перевірки від 05.09.2017 № 490/14/14252165, так і самим позивачем у позовній заяві. Таким чином, нарахування пені за правилами пп. 129.1.2 п.129.1 ст.129 ПКУ здійснюється не з моменту узгодження податкового зобов'язання або винесення податкової вимоги, а саме з дня настання граничного строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період. Правомірність нарахування пені саме за вказаним підпунктом слідує з дефініції податкового зобов'язання, встановленої пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, яке визначено як сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету, зокрема, як податок, в даному випадку це податок на додану вартість.

Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Чексіл-Автосервіс" () зареєстроване в якості юридичної особи 01.09.2004, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 15-16) та перебуває на обліку в податковому органі.

Працівниками ГУ ДФС у Чернігівській області було проведено планову виїзну перевірку ПрАТ "Чексіл-Автосервіс" (код 14252165) податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За результатами вказаної перевірки ГУ ДФС у Чернігівській області був складений Акт «ПрАТ "Чексіл-Автосервіс" , тел. 668981, E-mail: податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016» від 05.09.2017 № 490/14/14252165 (а.с. 20-67).

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДФС у Чернігівській області було винесено податкові повідомлення - рішення від 14.09.2017 № 2, яким позивачу було визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 5976,41 грн., та № , яким позивачу визначено грошове зобов'язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості, на загальну суму 320540,56 грн. (256672,45 грн. - за основним зобов'язанням. 64168,11 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 68, 70).

Вказані податкові повідомлення-рішення отримані позивачем 14.09.2017, про що мається підпис на самих рішеннях (а.с. 100).

Вищевказані податкові зобов'язання ПрАТ "Чексіл-Автосервіс", визначені податковими повідомленнями - рішеннями від 14.09.2017 № 2 та № , були сплачені позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 15.09.2017 № 560 та № 562 (а.с. 72, 73).

03.10.2017 позивач отримав направлену відповідачем податкову вимогу від 03.10.2017 № 1594-17, в якій вказано в якій зазначено, що станом на 02.10.2017 сума податкового боргу ПАТ «Чексіл-Автосервіс» 171595,54 грн (а.с. 74) та рішення Заступника начальника Головного управління ДФС у Чернігівській області О.М. Шуби від 03.10.2017 № 135 про опис майна у податкову заставу за вих. № 497210/25-01-17-29 від 03.10.2017 (а.с. 75).

Вважаючи оскаржувані податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визнається сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено поняття пені як суми коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Стаття 129 Податкового кодексу України передбачає порядок нарахування пені, де абзацом "б" підпункту 129.1.1 пункту 129.1 передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Тлумачення змісту вказаних норм Податкового кодексу України в редакції, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, приводить суд до висновку про те, що згідно абзацу "б" підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 цього Кодексу нарахування пені проводиться у разі закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання, а згідно підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 цього Кодексу нарахування пені проводиться у разі настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

В силу пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження (абзац другий пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що нарахування пені за правилами підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України здійснюється не з моменту узгодження податкового зобов'язання або винесення податкової вимоги, а саме з дня настання граничного строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Правомірність нарахування податковим органом пені саме за вказаним підпунктом слідує з дефініції податкового зобов'язання, встановленої підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, яке визначено як сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету, зокрема, як податок, що в даному випадку є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості.

Таким чином, враховуючи, що контролюючим органом під час проведення перевірки податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 виявлено заниження податкового зобов'язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості, на загальну суму 320540,56 грн. (256672,45 грн. - за основним зобов'язанням. 64168,11 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями), суд доходить висновку про правомірність нарахування суми пені за весь період заниження, починаючи з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач мав всі правові підстави для нарахування пені та для винесення податкової вимоги від 03.10.2017 № 1594-17.

Що стосується вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про опис майна у податкову заставу від 03.10.2017 № 135, суд зазначає наступне.

Згідно пунктів 88.1, 88.2 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до підпункту 89.1.2 пункту 89.1, пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Як судом вже було встановлено, ПАТ «Чексіл-Автосервіс» має податковий борг, що складається із грошового зобов'язання, визначеного в податковій вимозі від 03.10.2017 № 1594-17, яка визнана судом правомірною, а тому, суд дійшов висновку, про правомірність рішення відповідача про опис майна у податкову заставу від 03.10.2017 № 135.

Також, судом звертається увага на те, що у рішенні про опис майна визначено платника податків за кодом , що у відповідності до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повністю відповідає даним позивача та його ідентифікує, а назва платника податків ПАТ «Чексіл - Автосервіс» зазначена у скороченій формі від Приватного акціонерного товариства "Чексіл-Автосервіс".

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання дії ГУ ДФС у Чернігівській області по нарахуванню пені, про визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 03.10.2017 № 1594-17 та рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Чернігівській області О.М. Шуби від 03.10.2017 № 135 про опис майна у податкову заставу задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, у відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, спростував доводи позивача і довів законність та правомірність дій контролюючого органу по нарахуванню пені та прийнятих податкової вимоги від 03.10.2017 № 1594-17, рішення відповідача про опис майна у податкову заставу від 03.10.2017 № 135.

Враховуючи викладене, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Чексіл-Автосервіс" необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Чексіл-Автосервіс" відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.І. Д'яков