Справа № 820/1442/17
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 р.Справа № 820/1442/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2017р. по справі № 820/1442/17

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Харківської області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання недійсним запису у трудовій книжці, зобов'язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

03.04.2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокуратури Харківської області, в якому просив суд :

- визнати протиправними та скасувати наказ прокуратури Харківської області (адреса реєстрації: Харківська обл., м. Харків вулиця Богдана Хмельницького, 4) №396к від 16 березня 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким звільнено юриста 2 класу ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61136, АДРЕСА_1) з посади прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області;

- поновити юриста 2 класу ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61136, АДРЕСА_1) на посаді прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області з 16.03.2017 року;

- стягнути з прокуратури Харківської області (ЄДРПОУ: 050,адреса реєстрації: Харківська обл., м. Харків вулиця Богдана Хмельницького, 4,) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61136, АДРЕСА_2) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2017 року до дати прийняття рішення у справі.

- визнати недійсним запис у трудовій книжці юриста 2 класу ОСОБА_1 про звільнення (РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61136, АДРЕСА_3) з посади прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області;

- зобов'язати прокуратуру Харківської області зробити дублікат трудової книжки без запису про звільнення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року адміністративний позов - задоволено частково.

Скасовано наказ прокуратури Харківської області від 16 березня 2017 року №396к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким звільнено юриста 2 класу ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61136, АДРЕСА_1) з посади прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області.

Поновлено ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61136, АДРЕСА_1) юриста 2 класу на посаді прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області з 17.03.2017 року.

Стягнуто з прокуратури Харківської області (, адреса: Харківська область, м. Харків вулиця Богдана Хмельницького, 4,) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61136, АДРЕСА_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 48033.58 грн. (сорок вісім тисяч тридцять три гривні 58 копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Заступник прокурора Харківської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 р. у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1, в цій частині прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання недійсним запису у трудовій книжці, зобов'язання вчинити певні дії, у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального (ст.ст.19,43 Закону України "Про прокуратуру") та процесуального права (ст.ст. 8,9,69,70, 86, 159 КАС України), що призвело до неправильного вирішення справи, неповного з'ясування обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Отже перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом в скарзі було заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 р. в частині, яку звернуто до негайного виконання, до розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно з п.п.2 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду, зокрема, про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Частиною 3 ст.257 КАС України визначено, що у разі поновлення судом апеляційної інстанції строку апеляційного оскарження одночасно вирішується питання про зупинення виконання постанови або ухвали. Виконання постанови або ухвали може бути зупинено також в інших випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, у відповідності до наведеної норми підставою для зупинення виконання рішення суду першої інстанції є подання апеляційної скарги з пропущенням строку на апеляційне оскарження, в період, коли оскаржуване судове рішення набрало законної сили у зв'язку з пропуском цього строку та розпочалося його виконання.

В даному випадку постанова суду першої інстанції не набрала законної сили, є предметом перегляду судом апеляційної інстанції, строк на апеляційне оскарження не пропущено, підстави для його поновлення відсутні.

Отже, подане клопотання є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працював в органах прокуратури з червня 2013 року.

21.05.2014 року позивач прийняв присягу працівника прокуратури.

Наказом прокурора Харківської області №3818к від 14.12.2015 року позивач був призначений на посаду прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області.

Наказом Генерального прокурора України №95к від 21.06.2016 року позивачу присвоєно класний чин юриста 2 класу.

У зв'язку з отриманою інформацією у телефонному режимі від особи, яка не представилась, начальником відділу роботи з кадрами прокуратури було складено на ім'я прокурора області рапорт. Зі змісту вказаного рапорту вбачається, що 28.02.2017 р. відділом роботи з кадрами прокуратури області від особи, яка не представилась, у телефонному режимі, отримано інформацію щодо можливої причетності прокурорів Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до бійки, яка відбулась 22.02.2017 р. у кафе «Парк», що розташоване у м. Валки Харківської області. У зв'язку з чим, за вказаним фактом просив провести службове розслідування.

На підставі вказаного рапорту від 01.03.2017 року наказом прокурора Харківської області від 01.03.2017 року №31 було призначено службове розслідування за фактом можливої неправомірної поведінки, порушення присяги працівника прокуратури, правил прокурорської етики, зокрема, працівником Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_1

Наказом від 13.03.2017 року №39 було внесено зміни до наказу прокурора Харківської області №31 від 01.03.2017 р.

За результатами службового розслідування було складено висновок від 16.03.2017 року.

В п. 2 вищевказаному висновку службового розслідування зазначено вважати доведеними факти порушення прокурором Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області юристом 2 класу ОСОБА_1 вимог п. 4 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру», ст. 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури в частині вчинення дій, які порочать його як працівника прокуратури, та неналежного виконання вимог наказу Генерального прокурора України №4гн від 19.12.2012 р. «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні», ст.ст.28,36 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 15 Кодексу професійної етики та поведінки Працівників прокуратури під час здійснення процесуального керівництва.

Пунктом 4 зазначеного висновку рекомендовано прокурору Харківської області вирішити питання щодо притягнення прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Наказом прокуратури Харківської області від 16.03.2017 року за неналежне виконання службових обов'язків, порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, Закону України «Про прокуратуру», грубе порушення правил прокурорської етики, вчинення дій, які порочать працівника прокуратури, звільнено юриста 2 класу ОСОБА_1 з посади прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, позивач звернувся до суду із позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з неправомірності наказу прокуратури Харківської області від 16 березня 2017 року №396к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким звільнено юриста 2 класу ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61136, АДРЕСА_1) з посади прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спеціальним законодавством, що визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України є Закон України "Про прокуратуру".

Частиною 4 ст. 19 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор зобов'язаний:

1) виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень;

2) не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом;

3) діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

4) додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Згідно зі ст. 10 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, який затверджено Наказом Генерального прокурора України 28.11.2012 р. №123 працівник прокуратури повинен своєю самовідданістю, неупередженістю, сумлінним виконанням службових обов'язків сприяти підвищенню авторитету прокуратури та зміцненню довіри громадян до неї.

Відповідно до ст. 15 вищевказаного Кодексу при виконанні службових обов'язків працівник прокуратури має дотримуватися загальноприйнятих норм моралі та поведінки, бути взірцем добропорядності, вихованості і культури. Порушення трудової та виконавської дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для працівника прокуратури і тягнуть за собою у відповідних випадках передбачену законом відповідальність.

Колегія суддів зазначає, що підставами для звільнення позивача по справі з посади прокурора слугував факт причетності ОСОБА_1 до конфлікту, що відбувся у кафе «Парк» та неналежне виконання службових обов'язків.

Так, щодо неналежного виконання позивачем службових обов'язків, що також стало підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні ОСОБА_1 перебувало кримінальне провадження №0000005.

Відповідно до змісту висновку про результати службового розслідування від 16.03.2017 року позивачем протягом року не проведено жодної слідчої дії по вказаному провадженню.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у вищевказаному кримінальному провадженню, ОСОБА_1С, як процесуальним керівником, було активізоване досудове розслідування та 03.03.2017 р. було погоджене клопотання про тимчасовий доступ до медичної документації потерпілого ОСОБА_3, яке задоволене слідчим суддею Валківського районного суду Харківської області 07.03.2017 р. та надано дозвіл на вилучення медичної документації, про що свідчить відповідна копія ухвали суду (том 1, аркуші справи 25-26).

Щодо кримінального провадження №0000043, колегія суддів зазначає, що у висновку службового розслідування вказано, що 23.02.2017р. матеріали кримінального провадження були направлені до відділу прокуратури для погодження повідомлення про підозру, які повернені без погодження та без надання вказівок.

Однак, колегія суддів зазначає, що під час повернення вищевказаних матеріалів ОСОБА_1 було вказано слідчому на виконання ухвал слідчого судді про тимчасовий доступ (том 1, аркуші справи 27-28), про що вказано у супровідному листі.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи не підтверджують факту неналежного виконання позивачем службових обов'язків під час здійснення процесуального керівництва по кримінальним провадженням №0000005 та №0000043, що стало однією з підстав для звільнення ОСОБА_1 з посади.

Щодо причетності ОСОБА_1 до конфлікту, що відбувся у кафе «Парк», колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до висновку службового розслідування вбачається, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення до позивача стали висновки про те, що безпосередньо життю та здоров'ю прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_1 під час конфлікту в кафе "Парк" 22.02.2017 р. нічого не загрожувало. ОСОБА_1 тілесні ушкодження не отримував, а під час перебування учасників конфлікту на подвір'ї кафе ОСОБА_4 перебував на землі та отримував тілесні ушкодження. ОСОБА_1, перебуваючи у громадському місці, у нічний час, у стані алкогольного сп'яніння, здійснив постріл із пристрою для відстрілу гумових куль "ПМР" в бік ОСОБА_4 без наявних для застосування вогнепальної зброї підстав. При цьому, наявної необхідності, як наприклад, у випадку адекватного самозахисту, здійснювати постріл не було, враховуючи також той факт, що у цей час на місце події під'їжджали співробітники поліції. Працівники поліції впізнали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як прокурорів, які перебували у стані алкогольного сп'яніння. Своїми вищезазначеними діями прокурор Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_1 порушив вимоги п. 4 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру», ст. 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які зобов'язують кожного працівника прокуратури не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури.

Крім того, у висновку службового розслідування було зазначено, що вищевказана подія викликала негативний громадський резонанс та завдала шкоди авторитету органів прокуратури, оскільки інформація про причетність працівників прокуратури до конфлікту у кафе «Парк» розміщена у соціальних мережах.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідачем по справі не було доведено порушення позивачем п. 4 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури з огляду на таке.

Так, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази перебування ОСОБА_1 22.02.2017 р. у стані алкогольного сп'яніння, доказів активної участі ОСОБА_1 у бійці, а також доказів вчинення пострілу з належної йому та зареєстрованої травматичної зброї в бік ОСОБА_4

Колегія суддів зазначає, що матеріалами службового розслідування встановлено, що 22.02.2017 р. ОСОБА_1, разом з ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, приблизно з 21.00 год., перебували у кафе «Парк» у м. Валки в окремій банкетній кімнаті. Близько 23.20 год. до кімнати зайшов ОСОБА_4 Останній перебував у стані алкогольного сп'яніння, а тому особи вищевказані особи не заперечували, щоб він знаходився у кімнаті, щоб його не провокувати. У подальшому ОСОБА_4 почав ображати ОСОБА_5 та висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_1 разом з іншими прохали ОСОБА_4 заспокоїтись та покинути приміщення. У цей час, ОСОБА_4 не заспокоївся, а продовжив поводитися агресивно. У подальшому ОСОБА_4 підійшов до дверей, які виходять на вулицю та сказав, що буде їх бити. З метою усунення конфліктної ситуації, ОСОБА_5 відкрив двері на вулицю, після чого ОСОБА_4 кинувся на нього та ногою завдав удар. На вулиці між ними відбувалась бійка. При собі ОСОБА_1 мав травматичну зброю відповідно до дозволу №16436 від 19.11.2014 року. З метою запобігання продовження конфлікту та щоб заспокоїти ОСОБА_4 ОСОБА_1 зробив постріл та наказав лежати. Після приїзду поліції ОСОБА_4 посадили в автомобіль та відвезли додому.

Щодо посилання відповідача на розміщену у соціальній мережі інформацію про конфлікт у кафе «Парк» та причетність до цього працівників прокуратури, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно скріншоту з соціальної мережі «ВКонтакте», користувачем було розміщено у групі «Валки LIFE» інформацію наступного змісту «У місті Валки Харківської області співробітники місцевого відділення прокуратури розстріляли в притул 26 річного хлопця. Особи, що стріляли не затримані, від службових обов'язків не відсторонені. Прокуратура області на даний час робить все, щоб відбілити своїх співробітників і залагодити конфлікт, першочергово залякавши потерпілого».

Колегія суддів зазначає, що вказана інформація розміщена у групі «Валки LIFE» 06.03.2017 року, тоді як наказом прокуратури Харківської області від 01.03.2017 року було призначено службове розслідування за даним фактом (том 1, аркуш справи 65). Також, вищевказаний скріншот не може бути допустимим доказом, оскільки 15.05.2017 року Указом Президента України було введено у дію рішення РНБО "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", яким, зокрема, заборонено доступ до соціальної мережі «ВКонтакте».

Крім того, колегія суддів зазначає, що в ході службового розслідування комісією був опитаний ОСОБА_4, в бік якого начебто був зроблений постріл позивачем, який надав письмові пояснення (том 1 аркуші справи 90-91).

Так, відповідно до вказаних пояснень, ОСОБА_4 зазначив, що 22.02.2017 року у кафе "Парк" відбувся конфлікт з компанією чоловіків, з приводу чого він не пам'ятає. Компанія із чотирьох чоловіків та офіціант вийшли на двір та почали наносити йому тілесні ушкодження, поваливши ОСОБА_4 на землю. Хто саме з вказаної компанії наносив ОСОБА_4 тілесні ушкодження останній не пам'ятає. Описати стан сп'яніння учасників конфлікту не може, оскільки сам був у стані алкогольного сп'яніння. До лікарні не звертався, тілесних ушкоджень під час конфлікту не отримав.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в ході розгляду справи в суді першої інстанції в судовому засіданні було оглянуто відеозапис з камер відеоспостереження кафе "Парк", який залучено до матеріалів службового розслідування, проте, з вказаного відеозапису не було встановлено обставин викладених у висновку службового розслідування.

Отже, колегія суддів вважає, що з огляду на зміст вказаної інформації та досліджених обставин, що відбувались 22.02.2017 р., слід зробити висновок про те, що висновки службового розслідування щодо обставин подій 22.02.2017 р. не доведені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 10 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, який затверджено наказом Генерального прокурора України 28.11.2012 р. №123 працівник прокуратури повинен постійно дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність. У разі поширення неправдивих відомостей, які принижують його честь, гідність і ділову репутацію, за необхідності вживати заходів до спростування такої інформації, у тому числі в судовому порядку. Сприяти йому в цьому зобов'язані керівники відповідних прокуратур.

Оцінюючи висновок службової перевірки, в частині причетності ОСОБА_1 до конфлікту, що відбувся у кафе «Парк», як на підставу для прийняття оскаржуваного наказу, колегія суддів зазначає, що комісією при проведенні службової перевірки не було повно, об'єктивно та всебічно з'ясовано обставини події, та не проведено незалежного дослідження фактичних обставин в аспекті викладених в мережі Інтернет відомостей. Натомість у висновку комісія обмежилася викладом обставин, які були відтворені у письмових пояснення фігурантів службової перевірки, після чого констатувала допущення порушень Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, Закону України «Про прокуратуру».

Колегія суддів зауважує, що з'ясування обставин за фактом порушення проводиться згідно з вимогами Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генерального прокурора України від 24.09.2014 р. №10 (далі по тексту - Інструкція).

Відповідно до п. 1.2 Інструкції службове розслідування (перевірка) - це комплекс заходів, які проводяться у випадках скоєння працівниками прокуратури ганебних вчинків кримінальних, корупційних правопорушень, керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмови від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння, порушення Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури, а. також за фактами порушень виконавської та трудової дисципліни, неправомірного втручання у службову діяльність працівників прокуратури, посягань па їх життя, здоров'я та майно, загибелі та в інших випадках, передбачених цією Інструкцією.

Згідно з п. 6.2 Інструкції голова та члени комісії зобов'язані: вживати всіх законних заходів щодо швидкого, всебічного, повного встановлення обставин, зазначених у пункті 8 Інструкції. Повідомляти керівника органу прокуратури, який призначив службове розслідування (перевірку), про конфлікт інтересів, який може виникнути під час його проведення. Роз'яснювати особі, стосовно якої проводиться службове розслідування (перевірка), її права та вживати в межах компетенції необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів інших його учасників. Не допускати упередженості, приниження честі та гідності особи, стосовно якої проводиться розслідування (перевірка), інших осіб та не розголошувати без дозволу керівника органу прокуратури, який призначив розслідування, його результати. Розглядати та вирішувати заяви і клопотання осіб, стосовно яких проводиться розслідування (перевірка).

Пунктом 7.6. Інструкції визначено право особи, стосовно якої проводиться службове розслідування отримувати повідомлення про завершення службового розслідування (перевірки).

Колегія суддів зазначає, що у позивача було право на отримання повідомлення про завершення службового розслідування (перевірки), про що зазначено у п. 7.6 Інструкції.

Разом з тим, позивачем не було отримано повідомлення про завершення службового розслідування.

Відповідно до п. 8 Інструкції до питань, які підлягають з'ясуванню під час проведення службового розслідування (перевірки) відносяться:

- обставини події, у зв'язку з якою проводиться службове розслідування (перевірка), час, місце, спосіб, наслідки тощо;

- правомірність дій працівників прокуратури, що призвели до події чи безпосередньо передували їй;

- наявність чи відсутність у діянні або бездіяльності працівника прокуратури ознак кримінального, корупційного правопорушення, інших ганебних вчинків, порушень Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури, їх мотиви;

- обставини, що пом'якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності працівника прокуратури чи знімають безпідставні звинувачення або підозру у скоєнні порушення;

- характеристика особи, що вчинила порушення (ставлення до виконання службових обов'язків, поведінка до вчинення порушення тощо), з додержанням вимог Закону України «Про захист персональних даних»;

- причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, роль безпосереднього керівника особи, щодо якої проводиться службове розслідування (перевірка), інших посадових осіб у недопущенні порушення;

- обставини зарахування в органи прокуратури працівників, які припустилися порушень, обґрунтованість переміщення, просування по службі, застосування заохочень і дисциплінарних стягнень;

- характер і розмір завданих порушенням матеріальних збитків, а також можливість їх відшкодування;

- обґрунтованість та відповідність ступеню ванн і тяжкості проступку прийнятого відповідними компетентними органами рішення за фактом події.

Разом з тим, комісією не в повному обсязі з'ясовано обставини, з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень не мав. Згідно характеристики позивача, останній за час роботи на займаній посаді зарекомендував себе сумлінним та відповідальним працівником. Має ґрунтовні знання з різних напрямів прокурорської діяльності, які вміло застосовує на практиці. В роботі виявляє творчі здібності, організованість та наполегливість.

Проте, вказане не було взято до уваги комісією під час проведення розслідування.

Відповідно до ст. 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури працівник прокуратури не має права використовувати своє службове становище в особистих інтересах або в інтересах інших осіб. У разі явного порушення закону, очевидцем якого став працівник прокуратури, він вживає усіх можливих передбачених законодавством заходів для припинення протиправних дій та притягнення винних осіб до відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на встановлені обставини наявності 22.02.2017 р. конфліктної ситуації у кафе «Парк» між відвідувачами кафе, доказів порушення позивачем ст.18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури не було надано та в ході з'ясування обставин судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

Згідно з ст. 8 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення щодо прокурорсько-слідчих працівників застосовуються за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Відповідно до ст. 9 Дисциплінарного статуту дисциплінарними стягненнями є: догана; пониження в класному чині; пониження в посаді; позбавлення нагрудного знаку «Почесний працівник» прокуратури України»; звільнення; звільнення з позбавленням класного чину. За вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури може накладатись таке дисциплінарне стягнення, як звільнення з посади.

Частиною 3 ст. 10 Дисциплінарного статуту встановлено, що прокурори, зокрема, областей, мають право застосовувати такі дисциплінарні стягнення: догану, пониження в посаді, звільнення, крім пониження на посаді і звільнення працівників, які призначаються Генеральним прокурором України. При необхідності застосування заходу дисциплінарного стягнення, що перевищує повноваження зазначених прокурорів, вони вносять подання Генеральному прокурору України.

Частиною 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. У разі необхідності може бути призначено службову перевірку.

Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що дисциплінарна відповідальність у вигляді звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу та, в даному випадку, не відповідає ступеню вини та тяжкості проступку.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ прокурора, який оголошується працівнику під розписку. Копія наказу додається до особової справи. З наказом можуть бути ознайомлені працівники відповідної прокуратури. Накази Генерального прокурора України, в необхідних випадках, доводяться до відома особового складу органів прокуратури України.

Колегія суддів зазначає, що розслідування повинно бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з'ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події. Будь-який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин порушення, є загрозою недотримання цього стандарту.

Оцінюючи обґрунтованість висновку від 16.03.2017 р., колегія суддів виходить із того, що відповідний висновок має прийматися на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, які були досліджені під час перевірки і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

При цьому належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов'язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Цей принцип так само застосовується до процедур, що були використані для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, включаючи процес прийняття оскаржуваного наказу.

При цьому принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд з прав людини вказав, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі «Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» Європейський суд з прав людини зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Колегія суддів зазначає, апелянтом та відповідачем по справі не було надано доказів, які б підтвердили ту суттєву обставину, що позивач порушив вимоги Кримінального процесуального кодексу України, Закону України «Про прокуратуру».

При цьому суд першої інстанції вірно встановив, що позивача було звільнено з порушенням фундаментальних принципів процедурної справедливості, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що наказ прокуратури Харківської області від 16 березня 2017 року №396к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким звільнено юриста 2 класу ОСОБА_1 з посади прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, а тому судом першої інстанції було правомірно задоволено позов в частині скасування вказаного наказу відповідача.

Відповідно ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 21 травня 2014 року по справі N 6-33цс14 у разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку, суд зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі.

В рішенні у справі «П'єрсак проти Бельгії» Європейський суд по правам людини зазначив, що він виходитиме з того принципу, що заявник має бути, по можливості, повернений у становище, в якому б він перебував.

Оскільки встановлено неправомірність наказу прокуратури Харківської області від 16 березня 2017 року №396к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині поновлення ОСОБА_1 юриста 2 класу на посаді прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області з 17.03.2017 року.

Щодо позовних вимог про стягнення з прокуратури Харківської області (ЄДРПОУ: 050,адреса реєстрації: Харківська обл., м. Харків вулиця Богдана Хмельницького, 4,) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61136, АДРЕСА_2) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2017 року до дати прийняття рішення у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 було затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується, зокрема, при обрахуванні вимушеного прогулу (пп."з" п.1 розділу 1 Порядку).

Відповідно до довідки прокуратури Харківської області середньоденне грошове забезпечення позивача складало 558,53 грн.

Так, період вимушеного прогулу починається з наступного дня після звільнення позивача - 17.03.2017 р. та закінчується днем ухвалення судового рішення - 07.08.2017 р., що у сукупності складає - 86 днів (березень - 11 днів, квітень - 19 днів, травень - 20 днів, червень - 19 днів, липень - 21 день, серпень - 5 днів).

Виходячи з середньоденного грошового забезпечення позивача, яке зазначено у вищевказаній довідці, помноженого на кількість днів вимушеного прогулу, належна сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 48033,58 грн.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині стягнення з прокуратури Харківської області (, адреса: Харківська область, м. Харків вулиця Богдана Хмельницького, 4,) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61136, АДРЕСА_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 48033.58 грн. (сорок вісім тисяч тридцять три гривні 58 копійок).

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особо зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року по справі №820/1442/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - Заступника прокурора Харківської області.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вимоги заявника скарги про компенсування йому судового збору за внесення апеляційної скарги у розмірі 704 грн. не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2017р. по справі №820/1442/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 24.10.2017 р.