Справа № 815/4520/17
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4520/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправними та скасування Рішень про коригування митної вартості товарів №/2017/000108/1 від 08.06.2017, №/2017/000112/2 від 10.06.2017, №/2017/000111/2 від 10.06.2017, №/2017/000113/2 від 10.06.2017, №/2017/000114/2 від 10.06.2017, № UA125000/2017/000125/2 від 14.06.2017, №/2017/000127/2 від 14.06.2017, №/2017/000131/2 від 14.06.2017, №/2017/000134/2 від 14.06.2017, №/2017/000132/2 від 14.06.2017, №/2017/000130/2 від 14.06.2017, №/2017/000129/2 від 14.06.2017, №/2017/000135/2 від 14.06.2017, №/2017/000139/2 від 15.06.2017, № UA125000/2017/000138/2 від 15.06.2017, №/2017/000144/2 від 15.06.2017, №/2017/000146/2 від 16.06.2017, №/2017/000148/2 від 17.06.2017, №/2017/000157/2 від 20.06.2017, №/2017/000171/2 від 05.07.2017, №/2017/110140/2 від 08.07.2017, №/2017/110142/2 від 08.07.2017, №/2017/110144/2 від 08.07.2017, № UA125110/2017/110150/2 від 10.07.2017, №/2017/110151/2 від 10.07.2017, №/2017/110152/2 від 10.07.2017, №/2017/110153/2 від 10.07.2017, №/2017/110181/2 від 14.07.2017, №/2017/110231/2 від 22.07.2017, №/2017/110236/2 від 24.07.2017, №/2017/000187/2 від 24.07.2017, №/2017/110237/2 від 24.07.2017, № UA125110/2017/110242/2 від 25.07.2017, №/2017/110243/2 від 25.07.2017, №/2017/110245/2 від 25.07.2017, №/2017/110244/2 від 25.07.2017, №/2017/110247/2 від 26.07.2017, №/2017/110248/2 від 26.07.2017, №/2017/110249/2 від 26.07.2017, №/2017/110250/2 від 26.07.2017, №/2017/110246/2 від 26.07.2017, № UA125110/2017/110252/2 від 26.07.2017, №/2017/110251/2 від 26.07.2017, №/2017/110253/2 від 27.07.2017, №/2017/110254/2 від 27.07.2017, №/2017/110255/2 від 27.07.2017, №/2017/110256/2 від 27.07.2017, №/2017/110258/2 від 27.07.2017, №/2017/110257/2 від 27.07.2017, №/2017/110261/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110259/2 від 28.07.2017, №/2017/110262/2 від 28.07.2017, №/2017/110263/2 від 28.07.2017, №/2017/110264/2 від 28.07.2017, №/2017/110265/2 від 28.07.2017, №/2017/110268/2 від 28.07.2017, №/2017/110270/2 від 28.07.2017, №/2017/110269/2 від 28.07.2017, №/2017/110271/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110272/2 від 28.07.2017, №/2017/110260/2 від 28.07.2017, №/2017/110273/2 від 28.07.2017, №/2017/110267/2 від 28.07.2017, №/2017/110274/2 від 28.07.2017, №/2017/110275/2 від 28.07.2017, №/2017/110276/2 від 29.07.2017, №/2017/110278/2 від 29.07.2017, №/2017/110279/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110277/2 від 29.07.2017, №/2017/110281/2 від 29.07.2017, №/2017/110280/2 від 29.07.2017, №/2017/110282/2 від 29.07.2017, №/2017/110283/2 від 29.07.2017, №/2017/110284/2 від 29.07.2017, №/2017/110285/2 від 29.07.2017, №/2017/110287/2 від 29.07.2017, №/2017/110286/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110288/2 від 31.07.2017, №/2017/110289/2 від 31.07.2017, №/2017/110290/2 від 31.07.2017, №/2017/110293/2 від 31.07.2017, №/2017/110292/2 від 31.07.2017, №/2017/110294/2 від 31.07.2017, №/2017/110295/2 від 31.07.2017, №/2017/110296/2 від 31.07.2017, №/2017/110297/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110291/2 від 31.07.2017, №/2017/110299/2 від 31.07.2017, №/2017/110298/2 від 31.07.2017, №/2017/110301/2 від 01.08.2017, №/2017/110302/2 від 01.08.2017, №/2017/110300/2 від 31.07.2017, №/2017/110304/2 від 01.08.2017, №/2017/110303/2 від 01.08.2017, №/2017/110305/2 від 01.08.2017, № UA125110/2017/110306/2 від 01.08.2017, №/2017/110308/2 від 02.08.2017, №/2017/110307/2 від 02.08.2017, №/2017/110310/2 від 02.08.2017, №/2017/110309/2 від 02.08.2017, №/2017/000193/2 від 02.08.2017, №/2017/110311/2 від 03.08.2017, №/2017/110312/2 від 03.08.2017, №/2017/110313/2 від 04.08.2017, №25110/2017/110315/2 від 04.08.2017, №/2017/110314/2 від 04.08.2017, №/2017/110316/2 від 04.08.2017, №/2017/110317/2 від 04.08.2017, №/2017/110318/2 від 04.08.2017, №/2017/110319/2 від 05.08.2017, №/2017/110320/2 від 05.08.2017, №/2017/110321/2 від 05.08.2017, №/2017/110322/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110323/2 від 05.08.2017, №/2017/110324/2 від 05.08.2017, №/2017/110326/2 від 05.08.2017, №/2017/110325/2 від 05.08.2017, №/2017/110327/2 від 05.08.2017, №/2017/110328/2 від 05.08.2017, №/2017/110329/2 від 05.08.2017, №/2017/110333/2 від 07.08.2017, №/2017/110331/2 від 07.08.2017, № UA125110/2017/110334/2 від 07.08.2017, №/2017/110330/2 від 07.08.2017, №/2017/110335/2 від 07.08.2017, №/2017/110332/2 від 07.08.2017, №/2017/110336/2 від 08.08.2017, №/2017/110338/2 від 08.08.2017, №/2017/110339/2 від 08.08.2017, №/2017/110343/2 від 08.08.2017, №/2017/000203/2 від 09.08.2017, № UA125110/2017/110356/2 від 09.08.2017, №/2017/110354/2 від 09.08.2017, №/2017/110355/2 від 09.08.2017, №/2017/110357/2 від 10.08.2017, №/2017/110367/2 від 11.08.2017, №/2017/110371/2 від 11.08.2017, №/2017/110370/2 від 11.08.2017, №/2017/000250/2 від 12.08.2017, №/2017/000109/2 від 08.06.2017, № UA125000/2017/000110/2 від 08.06.2017 та Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2017/00034 від 08.06.2017, №/2017/00039 від 10.06.2017, №/2017/00040 від 10.06.2017, №/2017/00041 від 10.06.2017, №/2017/00042 від 10.06.2017, №/2017/00053 від 14.06.2017, №/2017/00054 від 14.06.2017, №/2017/00056 від 14.06.2017, №/2017/00058 від 14.06.2017, №/2017/00060 від 14.06.2017, №/2017/00061 від 14.06.2017, №/2017/00059 від 14.06.2017, №/2017/00063 від 14.06.2017, №/2017/00067 від 15.06.2017, №/2017/00070 від 15.06.2017, №/2017/00074 від 15.06.2017, №/2017/00075 від 16.06.2017, №/2017/00081 від 17.06.2017, №/2017/00104 від 20.06.2017, №/2017/00221 від 05.07.2017, №/2017/00234 від 08.07.2017, №/2017/00235 від 08.07.2017, №/2017/00238 від 08.07.2017, №/2017/00245 від 10.07.2017, №/2017/00246 від 10.07.2017, №/2017/00247 від 10.07.2017, №/2017/00248 від 10.07.2017, №/2017/00280 від 14.07.2017, №/2017/00337 від 22.07.2017, №/2017/00352 від 24.07.2017, №/2017/00353 від 24.07.2017, №/2017/00354 від 24.07.2017, №/2017/00359 від 25.07.2017, №/2017/00360 від 25.07.2017, №/2017/00361 від 25.07.2017, №/2017/00362 від 25.07.2017, №/2017/00364 від 26.07.2017, №/2017/00365 від 26.07.2017, №/2017/00367 від 26.07.2017, №/2017/00368 від 26.07.2017, №/2017/00363 від 26.07.2017, №/2017/00369 від 26.07.2017, №/2017/00370 від 26.07.2017, №/2017/00371 від 27.07.2017, №/2017/00372 від 27.07.2017, №/2017/00373 від 27.07.2017, №/2017/00374 від 27.07.2017, №/2017/00376 від 27.07.2017, №/2017/00375 від 27.07.2017, №/2017/00378 від 28.07.2017, №/2017/00379 від 28.07.2017, №/2017/00380 від 28.07.2017, №/2017/00381 від 28.07.2017, №/2017/00382 від 28.07.2017, №/2017/00383 від 28.07.2017, №/2017/00385 від 28.07.2017, №/2017/00387 від 28.07.2017, №/2017/00386 від 28.07.2017, №/2017/00389 від 28.07.2017, №/2017/00390 від 28.07.2017, №/2017/00388 від 28.07.2017, №/2017/00391 від 28.07.2017, №/2017/00392 від 28.07.2017, №/2017/00393 від 28.07.2017, №/2017/00394 від 28.07.2017, №/2017/00395 від 29.07.2017, №/2017/00396 від 29.07.2017, №/2017/00397 від 29.07.2017, №/2017/00398 від 29.07.2017, №/2017/00399 від 29.07.2017, №/2017/00400 від 29.07.2017, №/2017/00401 від 29.07.2017, №/2017/00402 від 29.07.2017, №/2017/00403 від 29.07.2017, №/2017/00404 від 29.07.2017, №/2017/00405 від 29.07.2017, №/2017/00406 від 29.07.2017, №/2017/00407 від 31.07.2017, №/2017/00408 від 31.07.2017, №/2017/00410 від 31.07.2017, №/2017/00412 від 31.07.2017, №/2017/00413 від 31.07.2017, №/2017/00411 від 31.07.2017, №/2017/00413 від 31.07.2017, №/2017/00415 від 31.07.2017, №/2017/00416 від 31.07.2017, №/2017/00409 від 31.07.2017, №/2017/00417 від 31.07.2017, №/2017/00418 від 31.07.2017, №/2017/00420 від 01.08.2017, №/2017/00421 від 01.08.2017, №/2017/00419 від 31.07.2017, №/2017/00423 від 01.08.2017, №/2017/00422 від 01.08.2017, №/2017/00424 від 01.08.2017, №/2017/00425 від 01.08.2017, №/2017/00426 від 02.08.2017, №/2017/00427 від 02.08.2017, №/2017/00428 від 02.08.2017, №/2017/00430 від 02.08.2017, №/2017/00429 від 02.08.2017, №/2017/00431 від 03.08.2017, №/2017/00432 від 03.08.2017, №/2017/00433 від 04.08.2017, №/2017/00435 від 04.08.2017, №/2017/00434 від 04.08.2017, №/2017/00436 від 04.08.2017, №/2017/00437 від 04.08.2017, №/2017/00438 від 04.08.2017, №/2017/00439 від 05.08.2017, №/2017/00440 від 05.08.2017, №/2017/00441 від 05.08.2017, №/2017/00442 від 05.08.2017, №/2017/00443 від 05.08.2017, №/2017/00444 від 05.08.2017, №/2017/00446 від 05.08.2017, №/2017/00445 від 05.08.2017, №/2017/00447 від 05.08.2017, №/2017/00448 від 05.08.2017, №/2017/00451 від 07.08.2017, №/2017/00454 від 07.08.2017, №/2017/00455 від 07.08.2017, №/2017/00456 від 07.08.2017, №/2017/00452 від 07.08.2017, №/2017/00457 від 07.08.2017, №/2017/00453 від 07.08.2017, №/2017/00458 від 08.08.2017, №/2017/00459 від 08.08.2017, №/2017/00460 від 08.08.2017, №/2017/00465 від 08.08.2017, №/2017/00470 від 09.08.2017, №/2017/00479 від 09.08.2017, №/2017/00477 від 09.08.2017, №/2017/00478 від 09.08.2017, №/2017/00480 від 10.08.2017, №/2017/00491 від 11.08.2017, №/2017/00493 від 11.08.2017, №/2017/00494 від 11.08.2017, №/2017/00503 від 12.08.2017, №/2017/00035 від 08.06.2017, №/2017/00036 від 08.06.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що митницею безпідставно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів у спірних Рішеннях про коригування митної вартості товарів, оскільки надані декларантом при митному оформленні документи підтверджували числове значення складових митної вартості товарів за ціною договору та не містили обґрунтованих розбіжностей. Орган доходів і зборів не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Заперечуючи проти позову, представник ОСОБА_1 митниці ДФС заявив щодо правомірності прийнятих рішень про коригування митної вартості товарів та прийнятих на їх підставі карток відмови у митному оформленні товарів, оскільки під час митного оформлення декларантом не надано обєктивної, повної та достовірної інформації про ціну товару, що є підставою, яка унеможливлює застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору, про що вказано у ч.2 ст.58 Митного кодексу України. Відомості у наданих до митного оформлення документах викликали сумніви щодо їх достовірності та не давали можливості підтвердити числові значення складових митної вартості, та в цілому підтвердити відомості щодо ціни товару.

В судовому засіданні 06.10.2017 року представниками позивача були підтримані заявлені позовні вимоги з огляду на те, що відповідач протиправно прийняв оскаржені рішення, оскільки надані документи до митного органу декларантом повністю підтверджують заявлені у МД показники, а прийняті органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості не містять обґрунтованих розбіжностей, які б впливали на складові митної вартості імпортованого товару. Представник ОСОБА_1 митниці ДФС заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки митний орган мав право на визначення митної вартості ввезеного вантажу за резервним методом, адже декларантом не були надані усі витребувані у нього додаткові документи, а документи, надані при митному оформленні викликали сумніви у достовірності та обєктивності заявленого числового значення митної вартості.

В судовому засіданні 20.10.2017 року представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Представник відповідача залишив вирішення цього питання на розсуд суду. Враховуючи, що сторони надали пояснення по справі, не заявили клопотань про витребування додаткових письмових доказів, допиту свідків чи спеціалістів, суд на підставі положень ч.4 ст.122 КАС України ухвалдив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження 27.10.2017 року за наявними в справі письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши наявні письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач ОСОБА_1 митниця ДФС відповідно до ст.546 Митного кодексу України є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та згідно ст. 544 цього Кодексу, здійснюючи державну митну справу, органи доходів і зборів виконують такі основні завдання, зокрема, здійснюють митний контроль та виконують митні формальності щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, забезпечують справляння митних платежів, контролюють правильність обчислення, своєчасність та повноту їх сплати, а тому його рішення, дії або бездіяльність з цього приводу на підставі ст.55 Конституції України, п.1 ч.2 ст.17, ст. 104 КАС України можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем по справі Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» та Компанією «INFORT TRADE LTD», ОАЕ було укладено контракт №2704-17 від 24.07.2017 року на поставку товарів, ціни, кількість та асортимент яких зазначені у інвойсах, що складають невідємну частину цього договору.

На виконання умов вказаного контракту на адресу ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» надійшли товари «трикотажне полотно…, взуття…, сумки…, рюкзаки…, білизна… та інші» (далі товари), з метою митного оформлення яких до ОСОБА_1 митниці ДФС були подані електронні митні декларації №/2017/408977 від 07.06.2017, №/2017/409050 від 08.06.2017, №/2017/409079 від 08.06.2017, №/2017/409092 від 08.06.2017, №/2017/409108 від 08.06.2017, №/2017/409356 від 12.06.2017, № UA125110/2017/409171 від 09.06.2017, №/2017/409168 від 09.06.2017, №/2017/409516 від 14.06.2017, №/2017/409276 від 12.06.2017, №/2017/409350 від 12.06.2017, №/2017/409271 від 12.06.2017, №/2017/409556 від 14.06.2017, №/2017/409582 від 15.06.2017, №/2017/409611 від 15.06.2017, №/2017/409615 від 15.06.2017, №/2017/409671 від 16.06.2017, №/2017/409682 від 16.06.2017, №/2017/409957 від 20.06.2017, №/2017/411079 від 04.07.2017, №/2017/411281 від 08.07.2017, №/2017/411283 від 08.07.2017, №/2017/411289 від 08.07.2017, №/2017/411323 від 10.07.2017, №/2017/411332 від 10.07.2017, № UA125110/2017/411328 від 10.07.2017, №/2017/411329 від 10.07.2017, №/2017/411780 від 14.07.2017, №/2017/412358 від 22.07.2017, №/2017/412439 від 24.07.2017, №/2017/412442 від 24.07.2017, №/2017/412454 від 24.07.2017, №/2017/412552 від 25.07.2017, №/2017/412560 від 25.07.2017, №/2017/412550 від 25.07.2017, №/2017/412578 від 25.07.2017, №/2017/412636 від 26.07.2017, №/2017/412642 від 26.07.2017, №/2017/412662 від 26.07.2017, №/2017/412661 від 26.07.2017, №/2017/412638 від 26.07.2017, №/2017/412656 від 26.07.2017, №/2017/412648 від 26.07.2017, №/2017/412729 від 27.07.2017, № UA125110/2017/412734 від 27.07.2017, №/2017/412775 від 27.07.2017, №/2017/412785 від 27.07.2017, №/2017/412766 від 27.07.2017, №/2017/412745 від 27.07.2017, №/2017/412841 від 28.07.2017, №/2017/412843 від 28.07.2017, №/2017/412852 від 28.07.2017, №/2017/412849 від 28.07.2017, №/2017/412879 від 28.07.2017, №/2017/412870 від 28.07.2017, №/2017/412876 від 28.07.2017, №/2017/412864 від 28.07.2017, №/2017/412887 від 28.07.2017, №/2017/412854 від 28.07.2017, №/2017/412873 від 28.07.2017, №/2017/412856 від 28.07.2017, №/2017/412881 від 28.07.2017, №/2017/412888 від 28.07.2017, №/2017/412878 від 28.07.2017, №/2017/412866 від 28.07.2017, №/2017/412916 від 29.07.2017, №/2017/412917 від 29.07.2017, №/2017/412919 від 29.07.2017, № UA125110/2017/412920 від 29.07.2017, №/2017/412918 від 29.07.2017, №/2017/412921 від 29.07.2017, №/2017/412924 від 29.07.2017, №/2017/412923 від 29.07.2017, №/2017/412926 від 29.07.2017, №/2017/412922 від 29.07.2017, №/2017/412927 від 29.07.2017, №/2017/412925 від 29.07.2017, №/2017/412960 від 31.07.2017, №/2017/412977 від 31.07.2017, №/2017/412955 від 31.07.2017, №/2017/412965 від 31.07.2017, №/2017/412996 від 31.07.2017, №/2017/412985 від 31.07.2017, №/2017/412990 від 31.07.2017, №/2017/413012 від 31.07.2017, №/2017/413033 від 31.07.2017, №/2017/412981 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413046 від 31.07.2017, №/2017/413054 від 31.07.2017, №/2017/413099 від 31.07.2017, №/2017/413116 від 31.07.2017, №/2017/413087 від 31.07.2017, №/2017/413149 від 01.08.2017, №/2017/413143 від 01.08.2017, №/2017/413146 від 01.08.2017, №/2017/413166 від 01.08.2017, №/2017/413237 від 02.08.2017, №/2017/413238 від 02.08.2017, №/2017/413241 від 02.08.2017, №/2017/413250 від 02.08.2017, №/2017/413187 від 01.08.2017, №/2017/413320 від 03.08.2017, №/2017/413319 від 03.08.2017, №/2017/413411 від 04.08.2017, №/2017/413413 від 04.08.2017, №/2017/413424 від 04.08.2017, №/2017/413428 від 04.08.2017, №/2017/413422 від 04.08.2017, №/2017/413418 від 04.08.2017, №/2017/413459 від 05.08.2017, №/2017/413460 від 05.08.2017, № UA125110/2017/413461 від 05.08.2017, №/2017/413465 від 05.08.2017, №/2017/413467 від 05.08.2017, №/2017/413462 від 05.08.2017, №/2017/413464 від 05.08.2017, №/2017/413463 від 05.08.2017, №/2017/413466 від 05.08.2017, №/2017/413468 від 05.08.2017, №/2017/413551 від 07.08.2017, №/2017/413564 від 07.08.2017, №/2017/413549 від 07.08.2017, №/2017/413566 від 07.08.2017, №/2017/413504 від 07.08.2017, №/2017/413573 від 07.08.2017, №/2017/413553 від 07.08.2017, №/2017/413689 від 08.08.2017, №/2017/413716 від 08.08.2017, №/2017/413705 від 08.08.2017, №/2017/413706 від 08.08.2017, № UA125110/2017/413730 від 08.08.2017, №/2017/413817 від 09.08.2017, №/2017/413852 від 09.08.2017, №/2017/413855 від 09.08.2017, №/2017/413831 від 09.08.2017, №/2017/414021 від 11.08.2017, №/2017/414027 від 11.08.2017, №/2017/414022 від 11.08.2017, №/2017/414045 від 11.08.2017, №/2017/409014 від 07.06.2017, №/2017/409015 від 07.06.2017.

Відповідно до положень частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 8.

Статтею 53 Митного кодексу України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частинами 1-3 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Під час декларування товарів за вказаними електронними митними деклараціями ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема, зовнішньоекономічний договір, рахунки-фактури (інвойси), пакувальні листи, прайс-листи, коносаменти, міжнародні автомобільні накладні (CMR), акти фізичного огляду товарів та інші документи, зазначені в графі 44 митних декларацій.

Митним органом за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийняті рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Так, митницею були прийняті Рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2017/000108/1 від 08.06.2017, № UA125000/2017/000112/2 від 10.06.2017, № UA125000/2017/000111/2 від 10.06.2017, № UA125000/2017/000113/2 від 10.06.2017, № UA125000/2017/000114/2 від 10.06.2017, № UA125000/2017/000125/2 від 14.06.2017, № UA125000/2017/000127/2 від 14.06.2017, № UA125000/2017/000131/2 від 14.06.2017, № UA125000/2017/000134/2 від 14.06.2017, № UA125000/2017/000132/2 від 14.06.2017, № UA125000/2017/000130/2 від 14.06.2017, № UA125000/2017/000129/2 від 14.06.2017, № UA125000/2017/000135/2 від 14.06.2017, № UA125000/2017/000139/2 від 15.06.2017, № UA125000/2017/000138/2 від 15.06.2017, № UA125000/2017/000144/2 від 15.06.2017, № UA125000/2017/000146/2 від 16.06.2017, № UA125000/2017/000148/2 від 17.06.2017, № UA125000/2017/000157/2 від 20.06.2017, № UA125000/2017/000171/2 від 05.07.2017, № UA125110/2017/110140/2 від 08.07.2017, № UA125110/2017/110142/2 від 08.07.2017, № UA125110/2017/110144/2 від 08.07.2017, № UA125110/2017/110150/2 від 10.07.2017, № UA125110/2017/110151/2 від 10.07.2017, № UA125110/2017/110152/2 від 10.07.2017, № UA125110/2017/110153/2 від 10.07.2017, № UA125110/2017/110181/2 від 14.07.2017, № UA125110/2017/110231/2 від 22.07.2017, № UA125110/2017/110236/2 від 24.07.2017, № UA125000/2017/000187/2 від 24.07.2017, № UA125110/2017/110237/2 від 24.07.2017, № UA125110/2017/110242/2 від 25.07.2017, № UA125110/2017/110243/2 від 25.07.2017, № UA125110/2017/110245/2 від 25.07.2017, № UA125110/2017/110244/2 від 25.07.2017, № UA125110/2017/110247/2 від 26.07.2017, № UA125110/2017/110248/2 від 26.07.2017, № UA125110/2017/110249/2 від 26.07.2017, № UA125110/2017/110250/2 від 26.07.2017, № UA125110/2017/110246/2 від 26.07.2017, № UA125110/2017/110252/2 від 26.07.2017, № UA125110/2017/110251/2 від 26.07.2017, № UA125110/2017/110253/2 від 27.07.2017, № UA125110/2017/110254/2 від 27.07.2017, № UA125110/2017/110255/2 від 27.07.2017, № UA125110/2017/110256/2 від 27.07.2017, № UA125110/2017/110258/2 від 27.07.2017, № UA125110/2017/110257/2 від 27.07.2017, № UA125110/2017/110261/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110259/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110262/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110263/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110264/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110265/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110268/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110270/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110269/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110271/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110272/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110260/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110273/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110267/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110274/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110275/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110276/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110278/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110279/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110277/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110281/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110280/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110282/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110283/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110284/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110285/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110287/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110286/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110288/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110289/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110290/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110293/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110292/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110294/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110295/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110296/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110297/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110291/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110299/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110298/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110301/2 від 01.08.2017, № UA125110/2017/110302/2 від 01.08.2017, № UA125110/2017/110300/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110304/2 від 01.08.2017, № UA125110/2017/110303/2 від 01.08.2017, № UA125110/2017/110305/2 від 01.08.2017, № UA125110/2017/110306/2 від 01.08.2017, № UA125110/2017/110308/2 від 02.08.2017, № UA125110/2017/110307/2 від 02.08.2017, № UA125110/2017/110310/2 від 02.08.2017, № UA125110/2017/110309/2 від 02.08.2017, № UA125110/2017/000193/2 від 02.08.2017, № UA125110/2017/110311/2 від 03.08.2017, № UA125110/2017/110312/2 від 03.08.2017, № UA125110/2017/110313/2 від 04.08.2017, № UA125110/2017/110315/2 від 04.08.2017, № UA125110/2017/110314/2 від 04.08.2017, № UA125110/2017/110316/2 від 04.08.2017, № UA125110/2017/110317/2 від 04.08.2017, № UA125110/2017/110318/2 від 04.08.2017, № UA125110/2017/110319/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110320/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110321/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110322/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110323/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110324/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110326/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110325/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110327/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110328/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110329/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110333/2 від 07.08.2017, № UA125110/2017/110331/2 від 07.08.2017, № UA125110/2017/110334/2 від 07.08.2017, № UA125110/2017/110330/2 від 07.08.2017, № UA125110/2017/110335/2 від 07.08.2017, № UA125110/2017/110332/2 від 07.08.2017, № UA125110/2017/110336/2 від 08.08.2017, № UA125110/2017/110338/2 від 08.08.2017, № UA125110/2017/110339/2 від 08.08.2017, № UA125110/2017/110343/2 від 08.08.2017, № UA125000/2017/000203/2 від 09.08.2017, № UA125110/2017/110356/2 від 09.08.2017, № UA125110/2017/110354/2 від 09.08.2017, № UA125110/2017/110355/2 від 09.08.2017, № UA125110/2017/110357/2 від 10.08.2017, № UA125110/2017/110367/2 від 11.08.2017, № UA125110/2017/110371/2 від 11.08.2017, № UA125110/2017/110370/2 від 11.08.2017, № UA125000/2017/000250/2 від 12.08.2017, № UA125000/2017/000109/2 від 08.06.2017, № UA125000/2017/000110/2 від 08.06.2017 та відмовлено у прийнятті вказаних митних декларацій шляхом оформлення Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі Картки відмови) № UA125110/2017/00034 від 08.06.2017, № UA125110/2017/00039 від 10.06.2017, № UA125110/2017/00040 від 10.06.2017, № UA125110/2017/00041 від 10.06.2017, № UA125110/2017/00042 від 10.06.2017, № UA125110/2017/00053 від 14.06.2017, № UA125110/2017/00054 від 14.06.2017, № UA125110/2017/00056 від 14.06.2017, № UA125110/2017/00058 від 14.06.2017, № UA125110/2017/00060 від 14.06.2017, № UA125110/2017/00061 від 14.06.2017, № UA125110/2017/00059 від 14.06.2017, № UA125110/2017/00063 від 14.06.2017, № UA125110/2017/00067 від 15.06.2017, № UA125110/2017/00070 від 15.06.2017, № UA125110/2017/00074 від 15.06.2017, № UA125110/2017/00075 від 16.06.2017, № UA125110/2017/00081 від 17.06.2017, № UA125110/2017/00104 від 20.06.2017, № UA125110/2017/00221 від 05.07.2017, № UA125110/2017/00234 від 08.07.2017, № UA125110/2017/00235 від 08.07.2017, № UA125110/2017/00238 від 08.07.2017, № UA125110/2017/00245 від 10.07.2017, № UA125110/2017/00246 від 10.07.2017, № UA125110/2017/00247 від 10.07.2017, № UA125110/2017/00248 від 10.07.2017, № UA125110/2017/00280 від 14.07.2017, № UA125110/2017/00337 від 22.07.2017, № UA125110/2017/00352 від 24.07.2017, № UA125110/2017/00353 від 24.07.2017, № UA125110/2017/00354 від 24.07.2017, № UA125110/2017/00359 від 25.07.2017, № UA125110/2017/00360 від 25.07.2017, № UA125110/2017/00361 від 25.07.2017, № UA125110/2017/00362 від 25.07.2017, № UA125110/2017/00364 від 26.07.2017, № UA125110/2017/00365 від 26.07.2017, № UA125110/2017/00367 від 26.07.2017, № UA125110/2017/00368 від 26.07.2017, № UA125110/2017/00363 від 26.07.2017, № UA125110/2017/00369 від 26.07.2017, № UA125110/2017/00370 від 26.07.2017, № UA125110/2017/00371 від 27.07.2017, № UA125110/2017/00372 від 27.07.2017, № UA125110/2017/00373 від 27.07.2017, № UA125110/2017/00374 від 27.07.2017, № UA125110/2017/00376 від 27.07.2017, № UA125110/2017/00375 від 27.07.2017, № UA125110/2017/00378 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00379 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00380 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00381 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00382 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00383 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00385 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00387 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00386 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00389 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00390 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00388 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00391 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00392 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00393 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00394 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00395 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00396 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00397 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00398 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00399 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00400 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00401 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00402 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00403 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00404 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00405 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00406 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00407 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00408 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00410 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00412 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00413 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00411 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00413 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00415 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00416 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00409 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00417 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00418 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00420 від 01.08.2017, № UA125110/2017/00421 від 01.08.2017, № UA125110/2017/00419 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00423 від 01.08.2017, № UA125110/2017/00422 від 01.08.2017, № UA125110/2017/00424 від 01.08.2017, № UA125110/2017/00425 від 01.08.2017, № UA125110/2017/00426 від 02.08.2017, № UA125110/2017/00427 від 02.08.2017, № UA125110/2017/00428 від 02.08.2017, № UA125110/2017/00430 від 02.08.2017, № UA125110/2017/00429 від 02.08.2017, № UA125110/2017/00431 від 03.08.2017, № UA125110/2017/00432 від 03.08.2017, № UA125110/2017/00433 від 04.08.2017, № UA125110/2017/00435 від 04.08.2017, № UA125110/2017/00434 від 04.08.2017, № UA125110/2017/00436 від 04.08.2017, № UA125110/2017/00437 від 04.08.2017, № UA125110/2017/00438 від 04.08.2017, № UA125110/2017/00439 від 05.08.2017, № UA125110/2017/00440 від 05.08.2017, № UA125110/2017/00441 від 05.08.2017, № UA125110/2017/00442 від 05.08.2017, № UA125110/2017/00443 від 05.08.2017, № UA125110/2017/00444 від 05.08.2017, № UA125110/2017/00446 від 05.08.2017, № UA125110/2017/00445 від 05.08.2017, № UA125110/2017/00447 від 05.08.2017, № UA125110/2017/00448 від 05.08.2017, № UA125110/2017/00451 від 07.08.2017, № UA125110/2017/00454 від 07.08.2017, № UA125110/2017/00455 від 07.08.2017, № UA125110/2017/00456 від 07.08.2017, № UA125110/2017/00452 від 07.08.2017, № UA125110/2017/00457 від 07.08.2017, № UA125110/2017/00453 від 07.08.2017, № UA125110/2017/00458 від 08.08.2017, № UA125110/2017/00459 від 08.08.2017, № UA125110/2017/00460 від 08.08.2017, № UA125110/2017/00465 від 08.08.2017, № UA125110/2017/00470 від 09.08.2017, № UA125110/2017/00479 від 09.08.2017, № UA125110/2017/00477 від 09.08.2017, № UA125110/2017/00478 від 09.08.2017, № UA125110/2017/00480 від 10.08.2017, № UA125110/2017/00491 від 11.08.2017, № UA125110/2017/00493 від 11.08.2017, № UA125110/2017/00494 від 11.08.2017, № UA125110/2017/00503 від 12.08.2017, № UA125110/2017/00035 від 08.06.2017, № UA125110/2017/00036 від 08.06.2017.

Відповідно до положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

З урахуванням положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України товари було випущені у вільний обіг за митними деклараціями № UA125110/2017/409075 від 08.06.2017, № UA125110/2017/409194 від 10.06.2017, № UA125110/2017/409195 від 10.06.2017, № UA125110/2017/409197 від 10.06.2017, № UA125110/2017/409198 від 10.06.2017, № UA125110/2017/409547 від 14.06.2017, № UA125110/2017/409561 від 14.06.2017, № UA125110/2017/409562 від 14.06.2017, № UA125110/2017/409566 від 14.06.2017, № UA125110/2017/409568 від 14.06.2017, № UA125110/2017/409569 від 14.06.2017, № UA125110/2017/409570 від 14.06.2017, № UA125110/2017/409571 від 14.06.2017, № UA125110/2017/409640 від 15.06.2017, № UA125110/2017/409646 від 15.06.2017, № UA125110/2017/409650 від 15.06.2017, № UA125110/2017/409691 від 16.06.2017, № UA125110/2017/409709 від 17.06.2017, № UA125110/2017/409970 від 20.06.2017, № UA125110/2017/411106 від 05.07.2017, № UA125110/2017/411291 від 08.07.2017, № UA125110/2017/411292 від 08.07.2017, № UA125110/2017/411295 від 08.07.2017, № UA125110/2017/411369 від 10.07.2017, № UA125110/2017/411384 від 10.07.2017, № UA125110/2017/411388 від 10.07.2017, № UA125110/2017/411404 від 10.07.2017, № UA125110/2017/411814 від 14.07.2017, № UA125110/2017/412371 від 22.07.2017, № UA125110/2017/412513 від 24.07.2017, № UA125110/2017/412522 від 24.07.2017, № UA125110/2017/412525 від 24.07.2017, № UA125110/2017/412607 від 25.07.2017, № UA125110/2017/412611 від 25.07.2017, № UA125110/2017/412616 від 25.07.2017, № UA125110/2017/412618 від 25.07.2017, № UA125110/2017/412679 від 26.07.2017, № UA125110/2017/412687 від 26.07.2017, № UA125110/2017/412689 від 26.07.2017, № UA125110/2017/412692 від 26.07.2017, № UA125110/2017/412693 від 26.07.2017, № UA125110/2017/412697 від 26.07.2017, № UA125110/2017/412698 від 26.07.2017, № UA125110/2017/412797 від 27.07.2017, № UA125110/2017/412802 від 27.07.2017, № UA125110/2017/412803 від 27.07.2017, № UA125110/2017/412806 від 27.07.2017, № UA125110/2017/412809 від 27.07.2017, № UA125110/2017/412811 від 27.07.2017, № UA125110/2017/412889 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412891 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412892 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412898 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412900 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412902 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412903 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412905 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412906 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412907 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412908 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412909 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412910 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412911 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412912 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412913 від 28.07.2017, № UA125110/2017/412928 від 29.07.2017, № UA125110/2017/412929 від 29.07.2017, № UA125110/2017/412930 від 29.07.2017, № UA125110/2017/412931 від 29.07.2017, № UA125110/2017/412932 від 29.07.2017, № UA125110/2017/412933 від 29.07.2017, № UA125110/2017/412934 від 29.07.2017, № UA125110/2017/412935 від 29.07.2017, № UA125110/2017/412936 від 29.07.2017, № UA125110/2017/412937 від 29.07.2017, № UA125110/2017/412938 від 29.07.2017, № UA125110/2017/412939 від 29.07.2017, № UA125110/2017/413049 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413053 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413069 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413089 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413095 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413098 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413100 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413102 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413104 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413105 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413106 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413107 від 31.07.2017, № UA125110/2017/413179 від 01.08.2017, № UA125110/2017/413183 від 01.08.2017, № UA125110/2017/413184 від 01.08.2017, № UA125110/2017/413214 від 01.08.2017, № UA125110/2017/413215 від 01.08.2017, № UA125110/2017/413216 від 01.08.2017, № UA125110/2017/413218 від 01.08.2017, № UA125110/2017/413289 від 02.08.2017, № UA125110/2017/413290 від 02.08.2017, № UA125110/2017/413294 від 02.08.2017, № UA125110/2017/413299 від 02.08.2017, № UA125110/2017/413302 від 02.08.2017, № UA125110/2017/413352 від 03.08.2017, № UA125110/2017/413371 від 04.08.2017, № UA125110/2017/413443 від 04.08.2017, № UA125110/2017/413448 від 04.08.2017, № UA125110/2017/413449 від 04.08.2017, № UA125110/2017/413455 від 04.08.2017, № UA125110/2017/413456 від 04.08.2017, № UA125110/2017/413457 від 04.08.2017, № UA125110/2017/413469 від 05.08.2017, № UA125110/2017/413470 від 05.08.2017, № UA125110/2017/413471 від 05.08.2017, № UA125110/2017/413472 від 05.08.2017, № UA125110/2017/413473 від 05.08.2017, № UA125110/2017/413474 від 05.08.2017, № UA125110/2017/413475 від 05.08.2017, № UA125110/2017/413476 від 05.08.2017, № UA125110/2017/413477 від 05.08.2017, № UA125110/2017/413478 від 05.08.2017, № UA125110/2017/413583 від 07.08.2017, № UA125110/2017/413605 від 07.08.2017, № UA125110/2017/413606 від 07.08.2017, № UA125110/2017/413609 від 07.08.2017, № UA125110/2017/413615 від 07.08.2017, № UA125110/2017/413616 від 07.08.2017, № UA125110/2017/413618 від 07.08.2017, № UA125110/2017/413744 від 08.08.2017, № UA125110/2017/413751 від 08.08.2017, № UA125110/2017/413752 від 08.08.2017, № UA125110/2017/413763 від 08.08.2017, № UA125110/2017/413819 від 09.08.2017, № UA125110/2017/413870 від 10.08.2017, № UA125110/2017/413873 від 10.08.2017, № UA125110/2017/413874 від 10.08.2017, № UA125110/2017/413927 від 10.08.2017, № UA125110/2017/414061 від 11.08.2017, № UA125110/2017/414064 від 11.08.2017, № UA125110/2017/414065 від 11.08.2017, № UA125110/2017/414079 від 12.08.2017, № UA125110/2017/409077 від 08.06.2017 (з урахуванням додаткової декларації № UA125110/2017/411750 від 13.07.2017), № UA125110/2017/409082 від 08.06.2017 (з урахуванням додаткової декларації № UA125110/2017/413957 від 10.08.2017) зі сплатою митних платежів за заявленою декларантом митною вартістю товарів та із наданням фінансових гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 29 Митного кодексу України рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

З аналізу наведеної норми вбачається, що право митного органу на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

Законодавство з питань державної митної справи не передбачає іншого документа, в якому орган доходів і зборів зобовязаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, ніж рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 598, у графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначаються, зокрема, причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

У графі 33 спірних рішень про коригування митної вартості товарів органом доходів і зборів зазначено про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та вказані розбіжності, що слугували підставою для невизнання митної вартості товарів та її коригування, які є аналогічними за своїм змістом та полягають у наступному: митницею в якості розбіжності у митній вартості товарів вказано на пункти зовнішньоекономічного договору щодо умов здійснення розрахунків, не обумовлення термінів відстрочки платежу, не зазначення строків поставки та ненадання до митного оформлення платіжних доручень, що підтверджують оплату товару; вказано на певні недоліки у прайс-листах, а саме, що надані прайс-листи вказують на субєктивну спрямованість даних пропозицій та суперечать самій суті прайс-листа, прайс-листи видані пізніше ніж інвойс та в деяких випадках вказано про неподання прайс-листів до митного оформлення; також митницею вказано на недоліки у поданих до митного оформлення експортних деклараціях та страхових полісах, про подання їх неякісних копій або вказано про їх неподання до митного оформлення; в кількох випадках митницею вказано, що в інвойсі та уточнюючому інвойсі зазначено різну вартість товару; також у трьох випадках органом доходів і зборів вказано про розбіжність у вагових характеристиках товарів, вказаних у поданих до митного оформлення документах; в одному випадку в якості розбіжності зазначено, що у копії митної декларації країни відправлення зазначена вартість товару не співпадає з зазначеною у інвойсах; є рішення, в якому вказано про те, що партію товару застраховано раніше ніж укладено контракт; ще в одному рішенні про коригування митної вартості вказано, що в коносаменті зазначено «freight collect», при цьому поставка товару здійснюється на умовах CIF Одеса, згідно цих умов, фрахт проплачений.

Суд погоджується з позицією позивача про те, що зазначені органом доходів і зборів у спірних рішеннях підстави не можуть слугувати самостійним та достатнім доводом для висновку про недостовірність заявленої митної вартості, що фактично має місце в оскаржуваних рішеннях, з урахуванням наступного.

Вказані митницею розбіжності стосовно умов розрахунків за поставлений товар є необґрунтованими та не впливають на числове значення складових митної вартості з огляду на умови зовнішньоекономічного договору та подані до митного оформлення документи.

Умови розрахунків визначені у пункті 5 зовнішньоекономічного договору від 27.04.2017 № 2704-17 (далі Контракт).

Згідно пункту 5.1 Контракту розрахунки за кожну партію товару здійснюється в безготівковій формі на умовах оплати за фактично поставлений товар. Можливе здійснення передплати за партію товару на умовах, що зазначені у відповідному інвойсі.

Отже умовами контракту передбачено здійснення розрахунків за товар на умовах післяплати та можливість здійснення передплати, про що повинно бути зазначено у інвойсах. Проте, у всіх поданих до митного оформлення інвойсах зазначено про здійснення розрахунків на умовах «рast payment», тобто післяплати, а отже передплата за товар не здійснювалась. Таким чином, оскільки в даному випадку розрахунки за поставлений товар на умовах передплати не відбувались, висновки органу доходів і зборів, щодо ненадання декларантом при митному оформленні товарів платіжних доручень, що підтверджують сплату за поставлений товар, є безпідставними.

Митниця у спірних рішеннях про коригування митної вартості товару, зазначаючи про необхідність здійснення розрахунків за поставлений товар на умовах передплати, також вказує на пункти 3.1 та 6.6 Контракту.

При цьому пункт 3.1 Контракту стосується строків поставки товару, а пункт 6.1 відповідальності сторін за порушення умов договору, отже, всупереч висновкам органу доходів і зборів, не встановлюють здійснення розрахунків за товар на умовах передплати.

Не обумовлення в інвойсах термінів відстрочки платежу або строків поставки не є ціноутворюючим фактором, відсутність цієї інформації не може свідчити про заниження митної вартості товару. До того ж інвойс є розрахунково-платіжним документом, в якому виставляються суми до сплати покупцю, та в наданих до митного оформлення інвойсах міститься вся необхідна інформація для визначення митної вартості товару за ціною договору.

Орган доходів та зборів, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати та строки поставки безпосередньо ціни товару та складових митної вартості не стосуються. У звязку з цим відомості про умови оплати, строки поставки товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Щодо посилання митниці на відсутність у інвойсі інформації, передбаченої певними пунктами контракту (зокрема, строків оплати, строку поставки), суд зазначає, що інвойс, засвідчений підписом та скріплений печаткою є належним та допустимим засобом доказування митної вартості, допоки орган доходів і зборів не доведе, що такий інвойс отримано з порушенням закону.

У спірних випадках, митницею жодних доказів такому факту не надано, а відтак посилання на певні технічні невідповідності, в той час як інформація, що відсутня, міститься в інших наданих документах, є недоречним та таким, що не може бути підставою для коригування митної вартості.

На момент митного оформлення митницею не заявлялось сумнівів щодо достовірності наданих відомостей. Повідомлення відповідачем на стадії судового оскарження інших підстав неприйняття заявленої декларантом митної вартості, ніж ті, що були зазначені в його рішеннях про коригування митної вартості, не може бути причиною виникнення сумніву у задекларованій позивачем митній вартості товару, оскільки на стадії декларування товару вони не були заявлені.

Висновки органу доходів і зборів стосовно того, що зазначення у прайс-листі номеру контейнеру та контракту вказує на субєктивну спрямованість даної пропозиції та суперечить самій суті прайс-листа, як такого, є невмотивованими, оскільки на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який може оформлюватись продавцем у довільній формі та на власний розсуд.

Чинним національним та міжнародним законодавством не передбачений виключний необхідний перелік інформації, яку повинен містити прайс-лист, з огляду на що жодна інформація, викладена в прайс-листі не суперечить його суті.

Твердження митниці про те, що надані прайс-листи видані пізніше ніж інвойси, є помилковими та не відповідають дійсності, адже до митного оформлення надані прайс-листи, які видані експортером одночасно з уточнюючими інвойсами.

При цьому, контролюючим органом не доведено того, що певні недоліки, які на думку відповідача мають місце в прайс-листах, якимось чином вплинули на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.

Згідно ч.2 ст.53 Митного кодексу України прайс-лист не є первинним документом, що підтверджує митну вартість товарів та може бути прийнятий до уваги виключно як додаткова інформація, отже ненадання прайс-листа до митного оформлення не може слугувати розбіжністю у митній вартості товару.

Щодо недоліків, висловлених митницею до декларацій країни відправлення, то зважаючи на ст. 53 Митного кодексу України, згідно якої експортна декларація є додатковим документом, який подається за власним бажанням декларанта, подання при митному оформленні неякісної копії декларації країни відправлення або її неподання до митного оформлення не може бути розбіжністю, що впливає на числові значення складових митної вартості товарів.

Також у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів вказано на те, що в інвойсі та уточнюючому інвойсі зазначено різну вартість товару.

Вказане не може бути розбіжністю, адже як вбачається з матеріалів справи уточнюючий інвойс надавався експортером саме у звязку з зазначенням помилкових даних у первісному інвойсі. На підтвердження цього факту до митного оформлення товарів надавались листи від експортера, в яких він інформував, що у інвойсі вказані некоректні дані та одночасно надсилав інвойс з внесеними корективами, засвідчений підписом та скріплений печаткою. Тобто надані інвойси з корективами є належними та допустимими засобами доказування митної вартості, сумнівів у достовірності яких під час митного оформлення товарів та коригування їх митної вартості у митниці не виникало.

Згідно з ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з визначенням, наведеним у п. 1 ст. 79 КАС України, письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідачем також зазначалось про те, що декларантом не підтверджено такої обовязкової складової митної вартості товарів, як витрати на страхування товарів. Проте, органом доходів і зборів не надано належної оцінки умовам Контракту та здійснення поставки товарів на умовах CIF згідно Інкотермс 2010, згідно яких страхові витрати включаються до ціни товару.

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF («вартість, страхування, фрахт») покладає на продавця обов'язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару в зазначений порт призначення, та обовязок за свій рахунок здійснити витрати на страхування товару, тоді як у покупця відсутній обовязок на укладення договору перевезення та страхування (пункти А3, Б3 умов поставки CIF за Інкотермс 2010).

Відповідно до п.3.6 зовнішньоекономічного договору №2704-17 від 27.04.2017 продавець має здійснити страхування товару від звичайних ризиків втрати у незалежних страхових компаній у відповідності з їх правилами транспортного обслуговування на суму партії товару, що поставляється.

Отже, як умовами Правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010, так і положеннями Контракту передбачено, що у спірних випадках страхування здійснює виключно Продавець.

Стверджуючи, що страхування здійснюється на користь позивача, відповідач не врахував того, що страховий поліс не відноситься до документів, які продавець має передати покупцю разом з товаром.

За відсутності відповідного зобовязання у положеннях контракту, позивач не має права вимагати від Продавця його виконання.

Пунктом 3.7 вказаного контракту передбачено, що у разі відмови продавця від страхування товару відповідальність за його збереження покладається на продавця.

Тобто умовами Контракту передбачені ризики за збереження товару навіть за відсутності здійснення страхування товару продавцем.

До того ж, страховий поліс є документом, що посвідчує виключно факт здійснення страхування, в чому немає необхідності, оскільки такий факт вже підтверджений умовами контракту. Не є важливим, які страхові платежі і за якою процентною ставкою вони оплачені постачальником товару, оскільки, враховуючи умови зовнішньоекономічного контракту, вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.

Посилання митниці на п.8 ч.2 ст.53 Митного кодексу України як на підставу надання страхових документів та документів, що підтверджуються вартість страхування є недоречним, оскільки відповідно до ч.10 ст.58 Митного України такі витрати включаються до митної вартості з наданням підтверджуючих документів виключно у тих випадках, коли витрати на страхування несе декларант.

Як вже було зазначено, умовами поставки CIF витрати на страхування покладено на Продавця, таке зобовязання міститься і у контракті, а отже в спірному випадку витрати на страхування не є складовими митної вартості, вони є виключно частиною ціни, яку позивач не повинен доводити.

Ціна товару підтверджена обєктивними та достовірними відомостями, що піддаються обчисленню та містяться у поданих до митного оформлення інвойсах. Згідно пункту 2.1. контракту ціна на товари, їх кількість та асортимент, що поставляється за цим договором, зазначені у інвойсах на кожну поставку.

Судовою практикою, в тому числі її узагальненнями, затвердженими постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року №2, встановлено, що декларант повинен підтвердити лише ті факти, які повязані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця має сумніви щодо включення витрат на страхування до ціни товару чи вважає, що здійснене додаткове страхування, то саме митниця повинна довести наявність цього факту.

Отже, виявлені на думку органу доходів і зборів певні недоліки у страхових документах, враховуючи умови зовнішньоекономічного контракту та умови поставки CIF, не впливають та не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості товарів.

У зв'язку із цим, подання неякісної копії або навіть неподання декларантом документів, що містять відомості про вартість страхування, не може вплинути на визначення митної вартості товару, оскільки витрати на страхування товарів входять до ціни товару.

Зазначення митницею в одному із спірних рішень щодо різної митної вартості у інвойсі та страховому полісі також не може бути розбіжністю, адже страховий поліс повинен покривати повну вартість вантажу з додаванням відсотка на супровідні витрати страхової компанії, у звязку з чим вартість у страховому документі може відрізнятись від вартості товару у виставленому до сплати покупцю інвойсі. Отже зазначене не є розбіжністю у поданих до митного оформлення документах.

Стосовно зазначення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що партію товару застраховано раніше ніж укладено контракт, що на думку органу доходів і зборів є однією з підстав для невизнання заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною договору, суд встановив наступне.

Вказані зовнішньоекономічні поставки здійснювались на підставі ордерних коносаментів (order B/L).

Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, визначено поняття ордерних поставок як поставок товарів для купівлі-продажу чи товарообміну, при яких на момент вивезення товарів ще не укладено зовнішньоекономічні договори (контракти).

Отже страхування вантажу та експортування товару продавцем раніше за укладення контракту з покупцем не є розбіжністю, а є особливістю ордерних поставок.

На момент митного оформлення митницею не зазначалось про необхідність доведення правомірності здійснення поставок третіми особами (виробниками товарів). Оскільки такі обставини виголошені лише на момент судового розгляду справи, то вони не можуть розглядатися судом як підстави для винесення митницею спірних рішень. Разом з тим, митниця не має права вимагати будь-яких пояснень щодо договірних відносин іноземного контрагента з третіми особами, до яких позивач не має відношення, оскільки така інформація є конфіденційною та не підлягає розголошенню.

Ще одну розбіжність, яка на думку органу доходів і зборів впливає на митну вартість товару, зазначено у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA125000/2017/000111/2 від 10.06.2017, а саме: в коносаменті зазначено «freight collect», при цьому поставка товару здійснюється на умовах CIF Одеса, згідно цих умов, фрахт проплачений.

Це твердження митниці щодо впливу вказаної розбіжності на митну вартість товару також є помилковим, адже слова в коносаменті «Prepaid» і «Collect» означають у першому випадку, що фрахт оплачений у порту відправлення, а в другому у порту призначення, що не впливає на митну вартість товару, так як поставка товару здійснювалась на умовах поставки CIF Одеса та витрати з морського перевезення вантажу понесені продавцем товару та включені у ціну товару. Отже в даному випадку не має значення коли фактично продавець сплатив фрахт: у порту відправлення або у порту призначення, враховуючи, що вказаний платіж включений у ціну товару, що виставлена до сплати покупцю у поданих до митного оформлення інвойсах.

Твердження митниці у деяких рішеннях про коригування митної вартості товарів щодо наявності розбіжностей у вартісних та вагових характеристиках товарів, вказаних у інвойсах, страховому полісі та коносаменті, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Вагові та вартісні характеристики товарів достовірно задекларовані позивачем у митних деклараціях та підтверджені поданими до митного оформлення документами.

Ще одну розбіжність про те, що у копії митної декларації країни відправлення зазначена вартість товару не співпадає з зазначеною у інвойсах, зазначено митницею у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів № UA125110/2017/110291/2 від 31.07.2017.

Суд погоджується з доводами представника позивача стосовно того, що вказане твердження митниці є необґрунтованим, оскільки експортування товарів на адресу позивача здійснювалась виробником товарів, який не є контрактотримачем, а контрактотримач Компанія «INFORT TRADE LTD» виставила покупцю рахунок-фактуру (інвойс) з урахуванням очікуваної власної прибутковості, що пояснює зазначення вартості товару у інвойсі іншої, ніж у експортній декларації.

Усе викладене вище свідчить про те, що виявлені митницею розбіжності є необґрунтованими, безпідставними, в деяких випадках надуманими та зведеними до припущень, та жодним чином не впливають на числове значення складових митної вартості товару.

Наведення відповідачем під час судового розгляду нових розбіжностей, які не зазначались органом доходів і зборів при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості товарів, суперечить принципу верховенства права в частині забезпечення правової передбачуваності та правової визначеності, та не може бути причиною виникнення сумніву у задекларованій позивачем митній вартості товару, оскільки на стадії декларування товару вони не були заявлені.

Оскільки жодних фактів в обґрунтування неможливості застосування першого методу визначення митної вартості товарів митницею наведено не було, суд вважає, що в такому випадку мають бути застосовані положення ч.7 ст.54 МК України, а саме, заявлена декларантом митна вартість товарів повинна бути визнана автоматично.

Також органом доходів і зборів у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів не наведені пояснення щодо зроблених коригувань митної вартості товару.

Так, згідно з пунктом 2.1 розділу II Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Ключовою обставиною при коригуванні митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод, є обставина ідентичності (подібності, аналогічності) товарів. Відповідно орган доходів і зборів повинен довести обставину ідентичності (подібності, аналогічності) оцінюваних товарів та товарів, ціну яких бере за основу, якщо має намір застосувати один із наведених другорядних методів. Така обставина доводиться саме шляхом порівняння характеристик оцінюваних товарів та товарів, ціна яких береться за основу при коригування митної вартості.

Таким чином, орган доходів і зборів зобовязаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості у т.ч. за резервним методом визначення митної вартості, що не було зроблено митницею у спірних рішеннях, в порушення норм законодавства з державної митної справи.

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого позивачем та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Та обставина, що подібний товар розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Одним із принципів здійснення державної митної справи є такий принцип, як додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб (пункт 7 частини першої статті 8 Митного кодексу України). У контексті процедури перевірки заявленої митної вартості під час митного контролю та митного оформлення згаданий принцип, на думку суду, означає обовязок органу доходів і зборів вживати заходів щодо забезпечення інтересів декларанта, зокрема інтересу бути обізнаним із попередньою оцінкою, даною органом доходів і зборів доказам у справі (тобто документам, доданим до митної декларації). Це означає, що орган доходів і зборів повинен довести до відома декларанта таку свою оцінку з тим, щоб декларант міг сформувати власну правову позицію і стратегію її відстоювання у конкретній митній процедурі. Ненаведення у спірному випадку інформації щодо товару, з яким здійснюється порівняння та пояснень щодо самих коригувань суперечить принципу правової визначеності та не дозволяє декларанту спростувати наведену митним органом інформацію.

Також, серед вищевказаних митних оформлень товарів є випадки митного оформлення товарів за тимчасовими митними деклараціями із наданням в подальшому додаткових митних декларацій у відповідності до положень ст.ст.260,261 Митного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 260 Митного кодексу України якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Частиною 3 статті 260 Митного кодексу України встановлено, що для випуску товарів відповідно до заявленого митного режиму за тимчасовою митною декларацією застосовуються курси валют, визначені відповідно до статті 3-1 цього Кодексу, заходи тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття органом доходів і зборів тимчасової митної декларації для оформлення. Якщо декларант не володіє точними відомостями, необхідними для визначення ставок митних платежів, для нарахування сум митних платежів за тимчасовою митною декларацією застосовується найбільша ставка митних платежів з тих, під яку може підпадати товар.

За відсутності точних відомостей для однозначного визначення коду товару згідно УКТЗЕД у відповідності до положень статі 260 Митного кодексу України ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» заявило до митного оформлення товари «трикотажні полотна…» за кодом згідно УКТЗЕД НОМЕР_1 за тимчасовими митними деклараціями від 07.06.2017 №/2017/409014, №/2017/409015 із застосуванням найбільшої ставки ввізного мита з тих, під яку можуть підпадати товари (8 %).

З метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів, посадовими особами ОСОБА_1 митниці ДФС були відібрані проби (зразки) товару.

При поданні декларацій декларантом застосовано метод визначення вартості за ціною договору згідно статті 58 Митного кодексу України. Проте митниця не погодилась із заявленою декларантом митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 08.06.2017 №000/2017/000109/2, №000/2017/000110/2 із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів.

В обґрунтування підстав для невизнання митної вартості товарів та її коригування митницею зазначені розбіжності стосовно умов розрахунків за поставлений товар, не визначення строків поставки та недоліків у поданих до митного оформлення страховому полісі та прайс-листах, необґрунтованість яких викладена вище.

З урахуванням положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України та враховуючи рішення про коригування митної вартості товари було випущені у вільний обіг за тимчасовими митними деклараціями від 08.06.2017 №/2017/409077, №/2017/409082 із наданням фінансових гарантій.

Згідно з положеннями частини 1 статті 261 Митного кодексу України у разі подання відповідно до статі 260 цього Кодексу тимчасової митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за тимчасовою митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 258 Митного кодексу України під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.

Після проведення лабораторних досліджень на підставі експертних висновків ОСОБА_1 митницею ДФС прийняті Рішення про визначення коду товару та визначено інші коди та опис товарів, ніж задекларовані у тимчасових митних деклараціях.

За рішенням про визначення коду товару від 11.07.2017 № КТ-UA-2017 визначені коди товарів НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_1 згідно УКТЗЕД; за рішенням від 10.08.2017 № КТ-UA-2017 визначені коди товарів НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_1 згідно УКТЗЕД.

Відповідно до частини другої статті 69 Митного кодексу України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Відомості про визначення митної вартості повинні базуватися на об'єктивних (тобто правильних, вичерпних) даних, підтверджених відповідними документами.

Відповідно до п. 5 розділу 1 Методичних рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України №689 від 11.09.2015 року, робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, як правило, після перевірки правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД та правильності визначення країни походження товарів.

Вищий адміністративний суд України листом від 13.03.2017 року узагальнив

практику застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012 року. Зокрема, зазначивши у п.2.1. листа про наступне: в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення (у цьому випадку рішення про коригування митної вартості товарів та про відмову у митному оформленні товару); відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Отже, на підставі результатів досліджень характеристик товару, визначальних для перевірки митної вартості товару забезпечується остаточний контроль правильності визначення митної вартості саме за додатковою декларацією.

В даному випадку, під час проведення експертних досліджень встановлені інші характеристики товару, визначальні для його класифікації згідно УКТЗЕД. При цьому, митна вартість товарів відкоригована органом доходів і зборів за даними, заявленими у тимчасових митних деклараціях (не вичерпними), підтверджена органом доходів і зборів за додатковими деклараціями з іншими характеристиками товару.

Згідно граф 20, 26 спірних рішень про коригування митної вартості товару від 08.06.2017 №000/2017/000109/2, №000/2017/000110/2 митницею відкориговано митну вартість на товар за кодом згідно УКТЗЕД НОМЕР_1, з описом «трикотажне полотно, виготовлене з синтетичних волокон, поперечновязане…), тоді як фактично у вільний обіг випущено товари з іншим кодом та описом, а отже вказані рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню ще і за цих підстав.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких за наслідками яких від декларанта витребовувались додаткові документи, розпочалась процедура консультацій та згідно яких скориговано митну вартість товарів.

Відповідно до положень ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.

Відповідно до положень ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду України є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

У постановах від 31.03.2015 року та 02.06.2015 року (справи №№ 21-127а15, 21-498а15 відповідно) Верховний Суд України висловлював позицію, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

В порушення ч.3 ст.53 МК України у митного органу не було правових підстав для витребування додаткових документів, оскільки подані декларантом документи не містили розбіжності.

Згідно статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Згідно статті 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності, заборона незаконного втручання органів державної влади у господарські відносини. У відповідності зі ст.ст.179, 189, 190 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни. При здійсненні експортних та імпортних операцій у розрахунках з іноземними контрагентами застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Згідно з положеннями статті 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

На основі аналізу норм Конституції України (зокрема статті 19), Митного кодексу України, у т.ч. частин 6,7 статті 54, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою презюмується правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше. В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення (у цьому випадку рішення про коригування митної вартості та відмову у митному оформленні товару); відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Отже, тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів.

Відповідно до частини 7 статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Суд погоджується з обраним позивачем способом захисту порушеного права у вигляді скасування протиправних Рішень про коригування митної вартості та Карток відмови.

Представник відповідача у письмових запереченнях проти позову від 28.03.2017 року №503/26-70-10-22 не надав додаткових обгрунтувань чи посилань на відповідні факти, які б ставили під сумнів або спростовували правову позицію позивача, у цих запереченнях фактично була викладена фактична та правова позиції, що містяться у оскаржених картках відмови, в звязку із чим, відповідно до вищенаведеного не заслуговують на увагу.

З урахуванням встановлених фактів, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи вищезазначені Рішення про коригування митної вартості товарів та видаючи відповідні Картки відмови у митному оформленні товарів, діяв не у відповідності та не у спосіб, передбачений вимогами чинного законодавства; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому оскаржувані Рішення про коригування митної вартості товарів та видані на його підставі Картки відмови у митному оформленні товарів є також протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги позивача задоволенню на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.

Ухвалою суду від 10.03.2017 року було прийнято до провадження заяву представника позивача про зміну та уточнення позовних вимог та відповідно до положень ч.1 ст.88 КАС України, протокольною ухвалою суду було відстрочено позивачу сплату судового збору до винесення судом рішення по справі за позовними вимогами про визнання протиправними та скасування 7 карток відмови та 7 рішень про корегування митної вартості товарів виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, Україна гарантує особі право зверненню до суду для захисту порушеного права чи охоронюваного законом інтересу. Аналогічна норма закріплена в ст.55 Конституції України та ч.1 ст.6 КАС України.

Разом з тим, вказана позовна вимога відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» повинна бути оплачена судовим збором в розмірі 1600,00 грн. за кожну з 282 немайнових позовних вимог, що складає загальну суму 451200,00 грн.

Представником позивача подане було відповідне клопотання про відстрочення сплати вказаної суми судового збору, оскільки на час подання заяви про уточнення позовних вимог згідно довідки ПАТ «Банк ВОСТОК» від 05.09.2017 року №02-2942 про відсутність грошових коштів на поточних рахунках позивача станом на 05.09.2017 року, що є недостатнім для здійснення оплати судового збору по заявленим позовним вимогам.

При цьому, суд виходив з позиції, яка висловлена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-УІ «Про судовий збір», відповідно до якої сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. З огляду на це адміністративні суди зобовязані забезпечити доступ до суду з неухильним дотриманням вимог Закону про судовий збір, у тому числі й щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Відстрочення та розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати особи, яка через майновий стан не може його сплатити, направлено на забезпечення доступності до правосуддя та реалізацію права таких осіб на судовий захист.

Оскільки відстрочка по сплаті збору за цією вимогою була надана судом позивачу до винесення рішення по справі та представником позивача не надано доказів здійснення сплати судового збору, суд на підставі положень ст.ст.88,94 КАС України повинен стягнути суму судового збору, на яку надавалася відстрочка, з позивача на користь Державного бюджету України до ухвалення судового рішення по суті заявлених позовних вимог в розмірі 451200,00 грн. (1600,00 грн. х 282 позовні вимоги).

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» (65033, Одеська область, м.Одеса, вулиця Василя Стуса 2Д, Код ) на користь Державного бюджету України розрахунковий рахунок №4005 в ГУ ДКСУ в Одеській області, Код одержувача 37607526, МФО 828011 судовий збір в розмірі 451200,00 грн.

1. Визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів ОСОБА_1 митниці ДФС № UA125000/2017/000108/1 від 08.06.2017, №/2017/000112/2 від 10.06.2017, №/2017/000111/2 від 10.06.2017, №/2017/000113/2 від 10.06.2017, №/2017/000114/2 від 10.06.2017, №/2017/000125/2 від 14.06.2017, №/2017/000127/2 від 14.06.2017, №/2017/000131/2 від 14.06.2017, №/2017/000134/2 від 14.06.2017, № UA125000/2017/000132/2 від 14.06.2017, №/2017/000130/2 від 14.06.2017, №/2017/000129/2 від 14.06.2017, №/2017/000135/2 від 14.06.2017, №/2017/000139/2 від 15.06.2017, №/2017/000138/2 від 15.06.2017, №/2017/000144/2 від 15.06.2017, №/2017/000146/2 від 16.06.2017, №/2017/000148/2 від 17.06.2017, № UA125000/2017/000157/2 від 20.06.2017, №/2017/000171/2 від 05.07.2017, №/2017/110140/2 від 08.07.2017, №/2017/110142/2 від 08.07.2017, №/2017/110144/2 від 08.07.2017, №/2017/110150/2 від 10.07.2017, №/2017/110151/2 від 10.07.2017, №/2017/110152/2 від 10.07.2017, №/2017/110153/2 від 10.07.2017, № UA125110/2017/110181/2 від 14.07.2017, №/2017/110231/2 від 22.07.2017, №/2017/110236/2 від 24.07.2017, №/2017/000187/2 від 24.07.2017, №/2017/110237/2 від 24.07.2017, №/2017/110242/2 від 25.07.2017, №/2017/110243/2 від 25.07.2017, №/2017/110245/2 від 25.07.2017, №/2017/110244/2 від 25.07.2017, № UA125110/2017/110247/2 від 26.07.2017, №/2017/110248/2 від 26.07.2017, №/2017/110249/2 від 26.07.2017, №/2017/110250/2 від 26.07.2017, №/2017/110246/2 від 26.07.2017, №/2017/110252/2 від 26.07.2017, №/2017/110251/2 від 26.07.2017, №/2017/110253/2 від 27.07.2017, №/2017/110254/2 від 27.07.2017, № UA125110/2017/110255/2 від 27.07.2017, №/2017/110256/2 від 27.07.2017, №/2017/110258/2 від 27.07.2017, №/2017/110257/2 від 27.07.2017, №/2017/110261/2 від 28.07.2017, №/2017/110259/2 від 28.07.2017, №/2017/110262/2 від 28.07.2017, №/2017/110263/2 від 28.07.2017, №/2017/110264/2 від 28.07.2017, № UA125110/2017/110265/2 від 28.07.2017, №/2017/110268/2 від 28.07.2017, №/2017/110270/2 від 28.07.2017, №/2017/110269/2 від 28.07.2017, №/2017/110271/2 від 28.07.2017, №/2017/110272/2 від 28.07.2017, №/2017/110260/2 від 28.07.2017, №/2017/110273/2 від 28.07.2017, №/2017/110267/2 від 28.07.2017, №/2017/110274/2 від 28.07.2017, №/2017/110275/2 від 28.07.2017, №/2017/110276/2 від 29.07.2017, №/2017/110278/2 від 29.07.2017, №/2017/110279/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110277/2 від 29.07.2017, №/2017/110281/2 від 29.07.2017, №/2017/110280/2 від 29.07.2017, №/2017/110282/2 від 29.07.2017, №/2017/110283/2 від 29.07.2017, №/2017/110284/2 від 29.07.2017, №/2017/110285/2 від 29.07.2017, №/2017/110287/2 від 29.07.2017, №/2017/110286/2 від 29.07.2017, № UA125110/2017/110288/2 від 31.07.2017, №/2017/110289/2 від 31.07.2017, №/2017/110290/2 від 31.07.2017, №/2017/110293/2 від 31.07.2017, №/2017/110292/2 від 31.07.2017, №/2017/110294/2 від 31.07.2017, №/2017/110295/2 від 31.07.2017, №/2017/110296/2 від 31.07.2017, №/2017/110297/2 від 31.07.2017, № UA125110/2017/110291/2 від 31.07.2017, №/2017/110299/2 від 31.07.2017, №/2017/110298/2 від 31.07.2017, №/2017/110301/2 від 01.08.2017, №/2017/110302/2 від 01.08.2017, №/2017/110300/2 від 31.07.2017, №/2017/110304/2 від 01.08.2017, №/2017/110303/2 від 01.08.2017, №/2017/110305/2 від 01.08.2017, № UA125110/2017/110306/2 від 01.08.2017, №/2017/110308/2 від 02.08.2017, №/2017/110307/2 від 02.08.2017, №/2017/110310/2 від 02.08.2017, №/2017/110309/2 від 02.08.2017, №/2017/000193/2 від 02.08.2017, №/2017/110311/2 від 03.08.2017, №/2017/110312/2 від 03.08.2017, №/2017/110313/2 від 04.08.2017, № UA125110/2017/110315/2 від 04.08.2017, №/2017/110314/2 від 04.08.2017, №/2017/110316/2 від 04.08.2017, №/2017/110317/2 від 04.08.2017, №/2017/110318/2 від 04.08.2017, №/2017/110319/2 від 05.08.2017, №/2017/110320/2 від 05.08.2017, №/2017/110321/2 від 05.08.2017, №/2017/110322/2 від 05.08.2017, №/2017/110323/2 від 05.08.2017, №/2017/110324/2 від 05.08.2017, №/2017/110326/2 від 05.08.2017, №/2017/110325/2 від 05.08.2017, №/2017/110327/2 від 05.08.2017, № UA125110/2017/110328/2 від 05.08.2017, №/2017/110329/2 від 05.08.2017, №/2017/110333/2 від 07.08.2017, №/2017/110331/2 від 07.08.2017, №/2017/110334/2 від 07.08.2017, №/2017/110330/2 від 07.08.2017, №/2017/110335/2 від 07.08.2017, №/2017/110332/2 від 07.08.2017, №/2017/110336/2 від 08.08.2017, № UA125110/2017/110338/2 від 08.08.2017, №/2017/110339/2 від 08.08.2017, №/2017/110343/2 від 08.08.2017, №/2017/000203/2 від 09.08.2017, №/2017/110356/2 від 09.08.2017, №/2017/110354/2 від 09.08.2017, №/2017/110355/2 від 09.08.2017, №/2017/110357/2 від 10.08.2017, №/2017/110367/2 від 11.08.2017, № UA125110/2017/110371/2 від 11.08.2017, №/2017/110370/2 від 11.08.2017, №/2017/000250/2 від 12.08.2017, №/2017/000109/2 від 08.06.2017, №/2017/000110/2 від 08.06.2017.

2. Визнати протиправними та скасувати Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення ОСОБА_1 митниці ДФС №/2017/00034 від 08.06.2017, №/2017/00039 від 10.06.2017, №/2017/00040 від 10.06.2017, №/2017/00041 від 10.06.2017, № UA125110/2017/00042 від 10.06.2017, №/2017/00053 від 14.06.2017, №/2017/00054 від 14.06.2017, №/2017/00056 від 14.06.2017, №/2017/00058 від 14.06.2017, № UA125110/2017/00060 від 14.06.2017, №/2017/00061 від 14.06.2017, №/2017/00059 від 14.06.2017, №/2017/00063 від 14.06.2017, №/2017/00067 від 15.06.2017, № UA125110/2017/00070 від 15.06.2017, №/2017/00074 від 15.06.2017, №/2017/00075 від 16.06.2017, №/2017/00081 від 17.06.2017, №/2017/00104 від 20.06.2017, № UA125110/2017/00221 від 05.07.2017, №/2017/00234 від 08.07.2017, №/2017/00235 від 08.07.2017, №/2017/00238 від 08.07.2017, №/2017/00245 від 10.07.2017, № UA125110/2017/00246 від 10.07.2017, №/2017/00247 від 10.07.2017, №/2017/00248 від 10.07.2017, №/2017/00280 від 14.07.2017, №/2017/00337 від 22.07.2017, № UA125110/2017/00352 від 24.07.2017, №/2017/00353 від 24.07.2017, №/2017/00354 від 24.07.2017, №/2017/00359 від 25.07.2017, №/2017/00360 від 25.07.2017, № UA125110/2017/00361 від 25.07.2017, №/2017/00362 від 25.07.2017, №/2017/00364 від 26.07.2017, №/2017/00365 від 26.07.2017, №/2017/00367 від 26.07.2017, № UA125110/2017/00368 від 26.07.2017, №/2017/00363 від 26.07.2017, №/2017/00369 від 26.07.2017, №/2017/00370 від 26.07.2017, №/2017/00371 від 27.07.2017, № UA125110/2017/00372 від 27.07.2017, №/2017/00373 від 27.07.2017, №/2017/00374 від 27.07.2017, №/2017/00376 від 27.07.2017, №/2017/00375 від 27.07.2017, № UA125110/2017/00378 від 28.07.2017, №/2017/00379 від 28.07.2017, №/2017/00380 від 28.07.2017, №/2017/00381 від 28.07.2017, №/2017/00382 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00383 від 28.07.2017, №/2017/00385 від 28.07.2017, №/2017/00387 від 28.07.2017, №/2017/00386 від 28.07.2017, №/2017/00389 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00390 від 28.07.2017, №/2017/00388 від 28.07.2017, №/2017/00391 від 28.07.2017, №/2017/00392 від 28.07.2017, №/2017/00393 від 28.07.2017, № UA125110/2017/00394 від 28.07.2017, №/2017/00395 від 29.07.2017, №/2017/00396 від 29.07.2017, №/2017/00397 від 29.07.2017, №/2017/00398 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00399 від 29.07.2017, №/2017/00400 від 29.07.2017, №/2017/00401 від 29.07.2017, №/2017/00402 від 29.07.2017, №/2017/00403 від 29.07.2017, № UA125110/2017/00404 від 29.07.2017, №/2017/00405 від 29.07.2017, №/2017/00406 від 29.07.2017, №/2017/00407 від 31.07.2017, №/2017/00408 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00410 від 31.07.2017, №/2017/00412 від 31.07.2017, №/2017/00413 від 31.07.2017, №/2017/00411 від 31.07.2017, №/2017/00413 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00415 від 31.07.2017, №/2017/00416 від 31.07.2017, №/2017/00409 від 31.07.2017, №/2017/00417 від 31.07.2017, №/2017/00418 від 31.07.2017, № UA125110/2017/00420 від 01.08.2017, №/2017/00421 від 01.08.2017, №/2017/00419 від 31.07.2017, №/2017/00423 від 01.08.2017, №/2017/00422 від 01.08.2017, № UA125110/2017/00424 від 01.08.2017, №/2017/00425 від 01.08.2017, №/2017/00426 від 02.08.2017, №/2017/00427 від 02.08.2017, №/2017/00428 від 02.08.2017, № UA125110/2017/00430 від 02.08.2017, №/2017/00429 від 02.08.2017, №/2017/00431 від 03.08.2017, №/2017/00432 від 03.08.2017, №/2017/00433 від 04.08.2017, № UA125110/2017/00435 від 04.08.2017, №/2017/00434 від 04.08.2017, №/2017/00436 від 04.08.2017, №/2017/00437 від 04.08.2017, №/2017/00438 від 04.08.2017, № UA125110/2017/00439 від 05.08.2017, №/2017/00440 від 05.08.2017, №/2017/00441 від 05.08.2017, №/2017/00442 від 05.08.2017, №/2017/00443 від 05.08.2017, № UA125110/2017/00444 від 05.08.2017, №/2017/00446 від 05.08.2017, №/2017/00445 від 05.08.2017, №/2017/00447 від 05.08.2017, №/2017/00448 від 05.08.2017, № UA125110/2017/00451 від 07.08.2017, №/2017/00454 від 07.08.2017, №/2017/00455 від 07.08.2017, №/2017/00456 від 07.08.2017, №/2017/00452 від 07.08.2017, № UA125110/2017/00457 від 07.08.2017, №/2017/00453 від 07.08.2017, №/2017/00458 від 08.08.2017, №/2017/00459 від 08.08.2017, №/2017/00460 від 08.08.2017, № UA125110/2017/00465 від 08.08.2017, №/2017/00470 від 09.08.2017, №/2017/00479 від 09.08.2017, №/2017/00477 від 09.08.2017, №/2017/00478 від 09.08.2017, № UA125110/2017/00480 від 10.08.2017, №/2017/00491 від 11.08.2017, №/2017/00493 від 11.08.2017, №/2017/00494 від 11.08.2017, №/2017/00503 від 12.08.2017, № UA125110/2017/00035 від 08.06.2017, №/2017/00036 від 08.06.2017.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.