Справа № 161/11953/17
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/906/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої - судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Якушеву Р.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Крючевської В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу № 13 від 09.03.2017 року про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт №25 від 17 травня 2016 року «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що жодна з підстав вказаних відповідачем не відповідає фактичним обставинам справи та не обґрунтована нормами чинного законодавства, що відповідач діяв у не передбачений законом спосіб. Вважає, що відповідачем було скасовано реєстрацію декларацій без достатніх правових підстав, оскільки фактично.

Також позивач зазначає, що відповідачем було порушено норми процесуального права, а саме скасування реєстрації декларацій відбулось не за наслідками перевірки; скасування декларації відбулось без фактичного виїзду на об'єкт; скасування декларації відбулось по спливу більш як трьох місяців з дня подачі документів для її реєстрації.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач, суб'єкт владних повноважень, у письмових запереченнях від 13 вересня 2017 року №28-10/729 наданих його представником, який у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що статтями 36, 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено право органів ДАБК скасовувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім того, відповідач посилається на лист Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області від 27 січня 2017 року за №1003 -1.8/313-17 в якому повідомлялося про те, що посадовими особами Управління ДАБІ у Волинській області, в порядку нагляду, було проведено перевірку Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради в результаті якої скасовано дію містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на « Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1» від 19 квітня 2016 року №243-106-16. Підставою для скасування дії містобудівних умов та обмежень стало те, що в містобудівному розрахунку, наданого замовником, в таблиці «Загальні техніко-економічні показники» в п. 5 вказано - Поверховість - 10 поверхів, що суперечить відкоригованому детальному плану території житлового кварталу в межах АДРЕСА_1 затвердженого рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 06.04.2016 № 199-1. Цим детальним планом передбачено будівництво багатоквартирного 9-ти поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями.

У зв'язку з вищевикладеним, відповідач вважає об'єкт будівництва самочинним, оскільки позивачем задекларовано будівництво 10-ти поверхового при дозволеному 9-ти поверховому будівництву.

Вищевикладені обставини стали підставою для скасування спірної декларації про початок виконання будівельних робіт, а отже відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити , з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 травня 2016 року за реєстраційним №ВЛ25 Відділом ДАБК Луцької міської ради була зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1 ».

Матеріалами справи підтверджується, що Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради позивачу були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1» від 19 квітня 2016 року №243-106-16.

Проте в подальшому, рішенням Управління ДАБК у Волинській області від 22 січня 2017 року скасовано дію вищенаведених містобудівних умов та обмежень.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05 липня 2017 року у справі №803/629/17 визнано протиправним та скасовано рішення Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області від 22 січня 2017 року за №2 «Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на « Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1» від 19 квітня 2016 року №243-106-16. Наразі вказане судове рішення набрало законної сили, що підтверджується наявною у справі копією із ЄДРСР.

Спірні правовідносини виникли стосовно здійснення позивачем містобудівної діяльності, а отже врегульовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038).

Пунктом три частиною сьомою статті 36 Закону №3038 (в редакції, чинній на час подання декларації про початок виконання будівельних робіт, а також станом на день скасування цієї декларації), декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Пункт 3 вказаної норми частини сьомої статті 36 Закону №3038 кореспондується з положеннями пункту 5 статті 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553 відповідно до якого державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

З аналізу вищенаведеного законодавства можливо дійти висновку, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Частиною другою статті 39-1 Закону №3038 передбачено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

З зазначених положень містобудівного законодавства слідує, що декларація про початок будівельних робіт може бути скасована у разі встановлення підстав вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети (ч.2 ст.39-1 Закону) та встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (ч.3 ст.36 Закону).

Отже, надаючи правову оцінку оскаржуваному наказу про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт суд досліджує обидві підстави, з яких він винесений, а саме у зв'язку з будівництвом 10-ти поверхового житлового будинку, а також у зв'язку зі скасуванням містобудівних умов та обмежень, що стало підставою для віднесення спірного об'єкта будівництва до самочинного.

Як вже було зазначено, що Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05 липня 2017 року у справі №803/629/17 визнано протиправним та скасовано рішення Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області від 22 січня 2017 року за №2 «Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1» від 19 квітня 2016 року №243-106-16. В даному рішенні спростовано обставину, щодо здійснення будівництва 10-ти поверхового житлового будинку, а саме встановлено, щоз містобудівного розрахунку, розробленого ПП «Спецпроект» на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1», на підставі якого були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 19.04.2016 № 243-106-16 (м), вбачається, що 10 поверх є технічним.

ТзОВ «Арт Буд Проект» виготовило технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна - багатоквартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, з якого вбачається, що вказаний будинок є дев'ятиповерховим з окремим технічним поверхом, розташованим над верхнім поверхом.

Листом від 21.06.2017 № 20-15/365 Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради повідомило, що в техніко-економічних показниках містобудівного розрахунку проектантами ПП «Спецпроект» зроблено технічну помилку в графі поверховість: технічний поверх порахували 10-им поверхом житлового будинку.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини не підлягають доказуванню.

У такому разі, суд приходить до висновку, що у містобудівному розрахунку, розробленому ПП «Спецпроект» на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1», на підставі якого були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 19.04.2016 № 243-106-16 (м), було допущено помилку в частині визначення поверховості будинку, яка полягає в тому, що до загальної кількості поверхів включено технічний поверх, розташований над верхнім поверхом, в той час як згідно із вимогами пункту В.9 додатку В (обов'язковий) до ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» технічний поверх, розташований над верхнім поверхом, при визначенні поверховості будинку не враховують.

В результаті допущення помилки у містобудівному розрахунку, розробленому ПП «Спецпроект» на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1», відповідну інформацію було зазначено і в декларації про початок будівельних робіт, а тому твердження відповідача, що задекларовано будівництво 10-ти поверхового будинку, при фактичній відсутності порушення рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 06.04.2016 № 199-1 «Про затвердження коригування детального плану території житлового кварталу в межах АДРЕСА_1 у місті Луцьку» є безпідставними.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, відновлено дію містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1» від 19 квітня 2016 року №243-106-16, а тому скасування відповідачем декларації про початок виконання будівельних робіт з цих підстав є протиправним та необґрунтованим.

Стосовно посилання відповідача на здійснення самочинного будівництва на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети, суд зазначає наступне.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка за по АДРЕСА_1 віднесена до земель житлової та громадської забудови.

Положеннями статті 19 Земельного кодексу України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

У свою чергу, кожна вищезазначена категорія допускає використання земельної ділянки за видами, які закріплені у Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженій Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548.

Тобто, вид використання земельної ділянки та цільове призначення земельної ділянки не є тотожними поняттями. Землекористувач має право використовувати земельні ділянки, віднесені до однієї категорії за різними видами цільового призначення.

Додатково слід зазначити, що відповідно до частини четвертої статті 19 Закону № 3038-VІ детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Отже, при наявності, затвердженого рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 06.04.2016 № 199-1 «Про затвердження коригування детального плану території житлового кварталу в межах АДРЕСА_1 у місті Луцьку», ДПТ та будівництво об'єкта у межах тієї ж категорії землі згідно зі статтею 19 Земельного кодексу України, не розглядається як порушення цільового використання земельної ділянки відповідно до її категорії.

Зважаючи на положення статей 19, 20 Земельного кодексу України, під зміною цільового призначення земельної ділянки слід розуміти перехід з однієї категорії земель до іншої. Отже, зміна використання земельної ділянки в межах однієї категорії не є зміною її цільового призначення.

Аналогічна позиція викладена у листі Держземінспекції від 27.12.2006 №14-17-7/9942, де вказано, що якщо земельна ділянка була надана для розміщення об'єкту чи для використання в межах будь-якої категорії відповідно до статті 19 Земельного кодексу України, але через якийсь час там було розташовано інший об'єкт чи вона використовується по іншому, але в межах тієї категорії, що була першочергово надана, то використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в цьому випадку відсутнє.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку суду, скасовуючи декларацію про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва, який знаходиться на кінцевому етапі будівництва, лише з тих підстав бездоказових припущень, не маючи фактично підтверджених обставин, які зазначені в оскаржуваному наказі, відповідач діяв нерозсудливо та непропорційно, оскільки скасування такої декларації є крайнім заходом, який допускається лише у разі наявності грубих порушень містобудівного законодавства.

В даному випадку таких грубих порушень судом під час розгляду цього спору не встановлено, а скасування декларації відбулося у зв'язку із бездіяльністю відповідача, оскільки, останній, мав би діяти шляхом проведення планових та позапланових перевірок, а належних та допустимих доказів самочинного будівництва відповідачем суду не надано.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на те, що під час судового розгляду встановлено неправомірність скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1» від 19 квітня 2016 року №243-106-16 та фактично відновлення їх дії, а також враховуючи протиправність, безпідставність, непропорційність та нерозсудливість рішення Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради щодо скасування декларації про початок будівельних робіт, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у цій частині.

Відповідно до положень статті 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн .

Керуючись статтями 2, 94, 160, 162 КАС України, на підставі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради № 13 від 09.03.2017 року про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт №25 від 17 травня 2016 року «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 640 грн (шістсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду. Копія апеляційної скарги одночасно подається до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук