Справа № 817/1610/16
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Недашківська К.М.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"23" жовтня 2017 р. Справа № 817/1610/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 204000009/2016/00027/1 від 23.08.2016 та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів 204000009/2016/00025 від 23.08.2016.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 22.06.2016 нею був ввезений автомобіль з Республіки Польща, для митного оформлення якого була подана митна декларація з доданими документами. Загальна вартість автомобіля згідно рахунку-фактури становила 10750 євро. Додатково позивачем був наданий звіт про вартісну оцінку автомобіля Експертного бюро автомобільної техніки Auto-Rege (Польща). Однак, відповідачем 23.08.2016 прийнято рішення про коригування митної вартості товару за ціною на подібні (аналогічні) транспортні засоби, внаслідок чого митну вартість автомобіля збільшено до 18586 євро. Крім того, Рівненською митницею складена картка відмови в митному оформленні товарів. Такі рішення суб'єкта владних повноважень вважає протиправними, оскільки наданими позивачем до митного оформлення документами повністю підтверджується визначена декларантом митна вартість автомобіля.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.08.2017 року відмовлено у задоволені позову.

Не погоджуючись з постановою позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.08.2016 декларантом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 подано до митного оформлення ввезений з республіки Польща громадянкою України ОСОБА_3 транспортний засіб марки «BMW» модель Х1, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1, загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначення: для використання по дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), номер двигуна (маркування) - НОМЕР_2, пасажирський, тип двигуна - дизельний, робочий об'єм циліндрів - 1995 см., колісна формула 4х2, тип кузова - хетчбек, бувший у використанні, календарний рік виготовлення -2013, модельний рік виготовлення - 2013.

До митної декларації долучено наступні документи:

1. акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 09.08.2016 № 209100004/2016/00698;

2. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.06.2013 НОМЕР_3;

3. рахунок фактура (інвойс) від 05.08.2016 №5/8/2016;

4. сертифікат про походження товару загальної форми від 11.08.2016 №PL/MF/AL 0229232;

5. паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацією місця проживання в Україні від 01.02.2013 № НОМЕР_4;

6. акт фізичного огляду №б/н;

7. довідка з органу сертифікації від 22.08.2016 №722;

8. зображення транспортного засобу від 18.08.2016;

9. касові ордера, що підтверджують сплату митних платежів від 22.08.2016 № ПН2343, від 08.08.2016 № ПН666;

10. експортна митна декларація від 05.08.2016 № 16PL401050E0089474.

Фактурна вартість товару, згідно рахунку від 05.08.2016 №5/8/2016 становить 10750 EUR.

Ввезений товар задекларований декларантом у митній декларації за ціною 10750 євро (307581,58 грн.) (а.с. 79-80).

22.08.2016 Рівненською митницею направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надання: 1)висновку експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації; 2) документів щодо вартості перевезення транспортного засобу.

В електронному повідомленні також зазначено, що митниця володіє інформацією щодо вартості подібних автомобілів, яка перевищує заявлену декларантом (періодичне видання: довідник Schwackeliste 2016 SPS-D 7/2016, сторінка 409). Крім того, декларанта проінформовано, що у відповідності до частини шостої статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

23.08.2016 декларантом на електронне повідомлення митниці надано Оцінку експертного бюро автомобільної техніки Auto-Rege від 05.08.2016 №RZ_841_16.

Окрім того, ОСОБА_3 листом від 23.08.2016 №23/08-1 повідомила, про можливість прийняття рішення, без врахування термінів передбачених статтею 53 Митного кодексу України.

23.08.2016 Рівненською митницею ДФС прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №204000009/2016/000027/1, відповідно до якого вартість ввезеного транспортного засобу визначено у розмірі 18586 євро (531787 грн. 09 коп.) (а.с. 22-23) та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №204000009/2016/00025 (а.с. 24-25).

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновків щодо обґрунтованості прийнятих митним органом рішення про коригування митної вартості та картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Відносини, пов'язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно ч.1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України , визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. Уразі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Враховуючи наведені норми права, суд першої інстанції дійшов правильних висновків , що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Частиною 1 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, діючим законодавством визначено вичерпний перелік документів, що мають подаватись декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Окрім того, частинами 1, 2 статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (стаття 257 МК України).

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, враховуючи компетенцію митного органу при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказані висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 31.03.2015 у справі №21-127а15, від 02.06.2015 №21-498а15.

Згідно матеріалів справи Рівненською митницею ДФС у поданих позивачем для митного оформлення товару документах виявлено ряд розбіжностей, які мали суттєве значення для правильності визначення митної вартості таких товарів, саме: наявність відомостей щодо іншої вартості подібних товарів (періодичне видання: довідник Schwackeliste 2016 SPS-D 7/2016, сторінка 409), наданого до митного оформлення товару.

У зв'язку з цим, митним органом було надісланий запит ОСОБА_3 щодо надання висновку експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації та документів щодо вартості перевезення транспортного засобу.

На вказаний запит позивач не надала висновок експерта-товарознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, а надала оцінку Експертного бюро автомобільної техніки Auto-Rege (Польща).

Як встановлено судом, звіт про оцінку автомобіля від 05.08.2016 №RZ_841_16 не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі по тексту постанови - Методики).

Отже, колегія суддів погоджується з твердженнями відповідача, що Оцінка експертного бюро автомобільної техніки Auto-Rege від 05.08.2016 №RZ_841_16 від 05.08.2016 №RZ_841_16, яку було декларантом, не могла бути прийнята митним органом для підтвердження заявленої митної вартості, так як суперечить положенням та принципам наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 №885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів», з урахуванням принципів Методики.

Зокрема, Оцінка №RZ_841_16, здійснена резидентом країни відправника (Польща), без посилання на будь який нормативний акт, що регламентує порядок здійснення такої оцінки.

Оскільки, в Оцінці №RZ_841_16 відсутнє посилання на міжнародний договір, то з врахуванням ст. 1 Митного кодексу України порядок здійснення оцінки повинен відповідати законодавству України, а саме Методиці.

Згідно п. 4.4. Методики у звіті про оцінку колісних транспортних засобів зазначається інформація: «відомості про фізичну особу, що здійснює оцінку КТЗ: посада, прізвище, ім'я, по батькові, освіта, спеціальності (загальна й оціночна за напрямом програми базової підготовки), стаж роботи за цими спеціальностями, учений ступінь і вчене звання (за наявності), номер, дата видачі кваліфікаційного свідоцтва та посвідчення про підвищення кваліфікації».

Така інформація у Оцінці №RZ_841_16 відсутня.

Як встановлено судом, Оцінка №RZ_841_16 здійснена 05.08.2016, що співпадає з датою рахунку-фактури №5/8/2016.

Згідно Оцінки №RZ_841_16, у транспортному засобі наявні пошкодження :

- витік мастила з-під ущільнень та кришок двигуна; двигун працює нерівномірно;

- коробка передач переходить у аварійних режим, за специфікацією ASO не передбачається ремонт коробки передач у умовах сервісного обслуговування - елемент потрібно замінювати;

- кришка двигуна - тріснута;

- кузов вимагає ремонту у зв'язку з заміною елементів оснащення.

Згідно висновку Оцінки №RZ_841_16, автомобіль вимагає ремонту, що має вплив на його ринкову вартість.

Водночас, в додатковому аркуші, що є невід"ємною частиною підписаного декларантом Акту про проведення митного огляду товарів від 09.08.2016 № 209100004/2016/00698 зазначено лише одне з перелічених вище пошкоджень: «пошкоджено лако-фарбове покриття», що суперечить даним зазначеним в Оцінці №RZ_841_16.

Окрім того, у тексті Оцінки №RZ_841_16 зазначено, що вартість визначено на підставі котирувань ринкової вартості з каталогу «Легкові автомобілі - Ринкова вартість VIII-2016», погоджених виконавцем оцінки та коригувань, які впливають на вартість автомобілю. Проте, дана довідкова література не рекомендована Додатком 8 Методики.

Відповідно до розділу «Визначення вартості автомобіля у ушкодженому стані» Оцінки №RZ_841_16 експертом використовуються проценти додаткового зменшення вартості транспортного засобу, які суперечать таблиці 4.1 та 4.2 Методики (наприклад: «двигун з оснащенням» застосовано коефіцієнт 16, проте, відповідно до таблиці 4.1 Методики коефіцієнт становить до 10).

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінювальних товарів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості товару декларантом, тому митний орган мав достатні правові підстави для витребування в декларанта додаткових документів, які фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5.(представник ОСОБА_3.) надані не були.

Отже, відповідач мав всі підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які ввозились на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.

У зв'язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товару та недостатності інформації для застосування інших другорядних методів відповідач правомірно застосував резервний метод визначення митної вартості який базується на світовій практиці, та визначив митну вартість імпортованого транспортного засобу визначено на підставі інформації, щодо ціни аналогічного транспортного засобу, наявної у довіднику Schwackeliste 2016 SPS-D 7/2016, сторінка 409 (з терміном експлуатації 38 місяців).

З урахуванням встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що приймаючи рішення про визначення митної вартості, Рівненська митниця ДФС діяла в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення винесені правомірно, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" жовтня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33004

3- відповідачу/відповідачам: Рівненська митниця ДФС вул.Соборна,104,м.Рівне,33028

4-представник позивача: ОСОБА_7 - АДРЕСА_2, 35301

5- представник позивача: ОСОБА_6 - АДРЕСА_3, 34532 - ,