Справа № 200/14811/16-а(2а/200/574/16)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2017 рокусправа № 200/14811/16-а провадження №2а/200/574/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції

на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2016 року у справі №200/14811/16-а (провадження №2а/200/574/16) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпрі ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії інспектора патрульної поліції 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпрі рядового поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії АР №001096 від 21.08.2016р. про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення чт.122 ч.1 КУпАП, незаконними; визнати постанову серії АР №001096 від 21.08.2016р. про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог посилався на безпідставність винесеної постанови, відповідно до якої ОСОБА_1 порушив правила зупинки, хоча на момент її винесення, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. На думку позивача, інспектор порушив порядок розгляду адміністративної справи, протиправно не склав протокол та виніс постанову на місці вчинення правопорушення.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2016 року позов задоволено у повному обсязі. Постанова суду мотивована тим, що відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесеної постанови не надано, будь-які докази, які б підтверджували винність позивача, в матеріалах справи відсутні.

Не погодившись з постановою суду, Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову в позові. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що факт вчинення позивачем правопорушення є доведеним, зокрема, і самими поясненнями позивача, зафіксованими на відео. Так, в позові позивачем зазначено, що він не керував транспортним засобом, натомість на відео зафіксовані пояснення, що позивач здійснив вимушену зупинку у звязку з погіршенням самопочуття, та взагалі у автомобіля була увімкнена аварійна світлова сигналізація. Проте, це спростовується доданими відеодоказами. Відповідач наполягає, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Представники сторін по справі, які належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21.08.2016 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 225грн. за порушення ч.1 ст.122, про що винесено Постанову серії АР №001096.

Згідно вказаної Постанови, 21.08.2016р. о 09 год. 40 хв. ОСОБА_1 у м.Дніпрі по пр..ОСОБА_3, 156, здійснив зупинку транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, номерний знак НОМЕР_1, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги Правил дорожнього руху (а.с.9).

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Переглядаючи рішення суду, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на недоведеність вини позивача.

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.4 визначені групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема підпункт «в» вказує на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно розділу 33 Правил, знак 3.34 "Зупинку заборонено" є заборонним, відповідно якого забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу)

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, зупинка/стоянка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено" створює обєктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з мотивувальної частини оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення, інспектором патрульної поліції розкрито обєктивну сторону правопорушення, а саме зазначено те, що позивачем допущено зупинку автомобіля в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено п.8.4 (в) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною ж 2 даної норми закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначає відповідач у своїй апеляційній скарзі, правопорушення було зафіксовано нагрудною відеокамерою, проте відео додатки відповідачем до суду першої інстанції не надавалися, як не надані і до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, що в матеріалах справи наявна лише постанова про притягнення позивача до відповідальності, суд позбавлений можливості встановити факт вчинення або невчинення позивачем вказаного порушення, оскільки в даному випадку наявні лише доводи позивача, що ним не вчинено порушення Правил дорожнього руху, та доводи відповідача про зворотнє.

Проте, враховуючи, що обовязок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення п.8.4 «в» Правил дорожнього руху, а тому притягнення ОСОБА_1 до відповідальності є безпідставним.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування спірної Постанови про накладення адміністративного стягнення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених висновків.

Разом з тим, закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не звернув уваги, що ст.247 КУпАП може бути застосована органом, який розглядає справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, органом який розглянув справу про адміністративне правопорушення є Управління патрульної поліції, а не суд, відповідно суд не має повноважень закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення під час розгляду адміністративної справи про оскарження рішення субєкта владних повноважень.

Відповідно до ст.202 КАС України, порушення судом норм матеріального чи процесуального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205 ст.207 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2016 року у справі №200/14811/16-а (провадження №2а/200/574/16) в частині закриття провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2016 року у справі №200/14811/16-а (провадження №2а/200/574/16) залишити без змін..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 26.10.2017

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов