Справа № 821/789/17
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/789/17

Категорія: 10.4.1 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління Держпраці у Херсонській області Бондарчука В.В. від 19.04.2017 року № 21-20-301/6-90с про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 3200 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що заступником начальника Головного управління Держпраці у Херсонській області Бондарчуком Володимиром Вікторовичем 19.04.2017 року, на підставі акту позапланової перевірки від 03.04.2017 року за № 21-20-301/6 було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженою особою на ФОП ОСОБА_1 в розмірі 3200 грн. за наявне, начебто, порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці". На лист-звернення про направлення на адресу позивача належним чином завірених копій документів, на підставі яких було прийнято рішення про накладення штрафу, відповіді надано не було. З прийнятою постановою позивач не погоджується, вважає її протиправною і такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Позивача звинуватили в тому, що вона не забезпечила достовірний облік виконуваної працівником ОСОБА_3 роботи, що виразилося в описці, яка зазначена в табелі обліку робочого часу за лютий 2017 року, де в графі всього відпрацьовано годин помилково зазначено цифра "80" замість "160". Тобто, за описку було накладено штраф у такому значному розмірі. Відповідач не звернув уваги на пояснення, на наявні в акті документи та сам табель обліку робочого часу, які підтверджують факт допущеної описки, а не наявність умисного порушення. В самій постанові про накладення штрафу вказується, що в табель обліку робочого часу внесено відомості про те, що продавець ОСОБА_3 працювала в лютому 20 днів повний робочий день по 8 годин. Біля вказаної цифри стоїть позначка про повний робочий день. В акті перевірки вказано, що облік заробітної плати, її нарахування і виплата проведена всім працівникам, в т.ч. і ОСОБА_3 в повному обсязі у відповідності до законодавства, договору і виконаної роботи. Позивач вважає, що описка в табелі обліку робочого часу не може стати підтвердженням факту незабезпечення обліку виконаної роботи працівником. Вважає, що оскаржувана постанова відповідача від 19.04.2017 року прийнята з порушенням основних принципів адміністративного процесу та засад діяльності суб'єктів владних повноважень, передбачених ч. 3 ст. 2 КАСУ, вимог чинного законодавства, що є підставою для визнання його протиправним і скасування.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу Головного управління Держпраці у Херсонській області від 27.03.2017 року № 276 на підставі листа ГУ ПФУ у Херсонській області № 616/05-02 від 27.01.2017 р., направлення на проведення позапланової перевірки від 27.03.2017 р. № 432, головним державним інспектором Тімановським Максимом Володимировичем 03.04.2017р. було проведено позапланову перевірку дотримання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування в ФОП ОСОБА_1

За результатами позапланової перевірки було складено акт перевірки від 03.04.2017 р. № 21-20-301/6, в якому зазначено порушення ч.2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці", відповідно до якої фізична особа-підприємець не забезпечує достовірний облік виконуваної працівниками роботи. Так, ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Деркомстату України від 05.12.2008 р. № 489 "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці". Відповідно до табеля обліку робочого часу працівниця ОСОБА_3 відпрацювала у лютому місяці 2017 року 20 робочих днів по 8 годин за кожен робочий день, тобто 160 годин. Проте у табелі обліку робочого часу за лютий 2017 р. працівниці ОСОБА_3 відмічено загальну кількість відпрацьованих годин 80. ФОП ОСОБА_1 надано пояснення, в якому зазначено, що працівниця ОСОБА_3 у лютому місяці 2017 р. фактично відпрацювала 160 годин, а запис щодо відпрацювання загальної кількості 80 годин зроблений помилково.

03.04.2017 року ОСОБА_1 надано пояснення, в якому зазначено, що працівниця ОСОБА_3 у лютому 2017 року фактично відпрацювала 160 годин, а запис щодо відпрацювання загальної кількості 80 годин зроблено помилково.

Відповідно до протоколу № 90 розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю вчинене фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було прийнято рішення накласти штраф на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 3200 грн.

19.04.2017 року Головним управлінням Держпраці у Херсонській області винесено постанову № 21-20-301/6-90с про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 3200 гривень.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки згідно обліку використання робочого часу, який ведеться в установі працівник ОСОБА_3 працювала 20 днів по 8 годин (всього 160 годин) а фактичні дані свідчать про протилежне, суд вважає, що позивачем допущена невідповідність у веденні такого обліку ляхом зазначення всього відпрацьовано за місяць 80 годин.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Вказані правовідносини регулюються Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон №877-V), Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 року за №1291/21603 Про затвердження Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів (далі Порядок №390) та Кодексом законів про працю України (далі - КЗпПУ).

Згідно п. 3 Порядку №390 інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно абз. 4 ст. 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документі обов'язкової звітності, крім випадків, коли суб'єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов'язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов'язаний повідомити суб'єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); Дію другого речення абзацу п'ятого частини першої статті 6 призупинено на час дії мораторію на здійснення заходів державного нагляду (контролю) суб'єктів господарювання згідно із Законом № 1728-VIII від 03.11.2016 звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення позапланової перевірки був лист ГУ ПФУ у Херсонській області №616/05-02 від 27.01.2017 року з інформацією по страхувальниках, які нараховують заробітну плату у розмірі меншої мінімальної, по яких у звіті по єдиному внеску відображені дані про початок трудової діяльності працівника, але відсутнє повідомлення про прийняття на роботу, по яких у застрахованих осіб відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, у яких відбулось скорочення застрахованих осіб на 10 і більше відсотків.

Згідно абз. 9 ч. 1 ст. 6 Закону №877-V під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону №877-V суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ Держпраці в Херсонській області про проведення позапланової перевірки додержання вимог законодавства про працю від 27 березня 2017 року № 276 та направлення на проведення перевірки від 27 березня 2017 року була проведена позапланова перевірка ФОП ОСОБА_1 на предмет додержання вимог законодавства з питань праці та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За результатами перевірки був складений акт від 03.04.2017 року №21-20-301/6 (а.с. 35). На підставі акту перевірки головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 41 КУпАП №21-20-301/5 від 03.04.2017 року, розгляд якого направлено до Скадовського районного суду Херсонської області. Крім того, заступником начальника Головного управління Держпраці у Херсонській області було прийнято постанову від 19 квітня 2017 року №21-20-301/6 -90с про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3200 гривень на підставі аб. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Згідно абз. 8 ст. 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідно до постанови про накладення штрафу від 19.04.2017 року на позивачку накладено штраф за порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці"- незабезпечення фізичною особою підприємцем достовірного обліку виконуваної працівниками роботи.

Судом встановлено, що відповідно до табелю обліку робочого часу працівниця ОСОБА_3 відпрацювала у лютому місяці 2017 року 20 робочих днів по 8 годин за кожен робочий день, тобто 160 годин. Проте у табелі обліку робочого часу за лютий 2017 року їй відмічено загальну кількість відпрацьованих годин 80. ФОП ОСОБА_1 надано пояснення, в якому зазначено, що працівниця ОСОБА_3 у лютому місяці 2017 року фактично відпрацювала 160 годин, а запис щодо загальної кількості 80 годин зроблено помилково.

Колегія суддів зазначає, що допущена позивачкою помилка (описка) в табелі обліку використання робочого часу, є відмінним від поняття недостовірного обліку виконуваної роботи.

З матеріалів справи вбачається, що в табелі обліку робочого часу за лютий 2017 року ОСОБА_1 навпроти прізвища ОСОБА_3 щоденно проставляла цифру 8 з буквеним кодом "Р", відповідно і заробітна плата нараховувалась ОСОБА_3 за повний робочий день у сумі 3200 гривень. Недостовірність обліку робочого часу мало б місце тоді, коли було би встановлено, що ОСОБА_3 реально відпрацювала 160 годин (по 8 години на добу за 20 днів), а в табелі проставлено 80 (по 4 години на добу за 20 днів). Крім того ОСОБА_3 нараховано та виплачено заробітну плату за повний робочий день.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 внесла виправлення у табель обліку використання робочого часу, де в розділі "всього" описку 80 виправлено на "160".

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У відповідності до ч. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, відсутність факту порушення позивачем ст. 30 Закону України "Про оплату праці" суд доходить висновку, що адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Херсонській області підлягає задоволенню, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року - скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління Держпраці у Херсонській області Бондарчука Володимира Вікторовича від 19.04.2017 року № 21-20-301/6-90с про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 3200 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Херсонській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір 1344 (одна тисяча триста сорок чотири) гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст рішення виготовлено 27.10.2017 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик