Справа № 554/3179/17
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 р.Справа № 554/3179/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 29.08.2017р. по справі № 554/3179/17

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 р. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач), в якому просив:

- зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зарахувати йому період навчання у Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1982 р. по 04.07.1984 р. та з 25.04.1986 р. по 16.06.1989 р.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 29.08.2017 р. адміністративний позов задоволено.

Зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до стажу роботи період його навчання у Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1982 року по 04.07.1984 року та з 25.04.1986 року по 16.06.1989 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 24.10.2017 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області з 29.01.2016 р. та одержує пенсію по інвалідності (трудове каліцтво), призначену згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.4,5,13 зв).

27.09.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою щодо зарахування період його навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1982 р. по 04.07.1984 р. та з 25.04.1986 р. по 16.06.1989 р. до страхового стажу (а.с.12).

Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області листом від 07.10.2016 р. за №320/М-17 відмовило позивачу в зарахуванні до стажу період його навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1982 р. по 04.07.1984 р. та з 25.04.1986 р. по 16.06.1989 р., посилаючись на відсутність уточнюючої довідки (а.с.13).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були надані відповідні документи, які підтверджують наявність у нього відповідного трудового стажу, а відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у зарахуванні цього стажу, що може вплинути на розмір його пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За приписами ч. 4 ст. 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон 1058-IV) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено ст. 56 Закону № 1788-ХІІ, підпунктом "д" пункту 1 якого передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Із матеріалів справи вбачається, що на адвокатський запит від 15.12.2016 р. "Донецький національний технічний університет" листом №1-2/1535 від 23.12.2016 року повідомив, що надати відомості про навчання ОСОБА_1 в Донецькому політехнічному інституті не має можливості у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території міста Донецька, захопленням будівель університету та відсутності доступу до архіву (а.с.21).

Як убачається із диплому серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 в 1982 р. вступив до Донецького політехнічного інституту і в 1989 р. закінчив повний курс навчання за спеціальністю: електропривод і автоматизація промислових установок (а.с.6).

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивача зараховано з 1 вересня 1982 року студентом 1 курсу до Донецького політехнічного інституту на денне навчався, з 05.07.1984 р. по 24.04.1986 р. позивач проходив службу в Збройних Силах СРСР, а з 31.07.1989 року - відрахований у зв'язку з закінченням навчання (а.с. 8-10).

Згідно зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п.1 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів можливе лише у випадку відсутності трудової книжки або відсутності в ній записів.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивачем надано належні докази (копію диплому; копію трудової книжки), якими підтверджено період навчання позивача з 01.09.1982 р. 04.07.1984 року та з 25.04.1986 року по 31.07.1989 р. у Донецькому політехнічному інституті за спеціальністю: електропривод і автоматизація промислових установок, а тому відповідачем неправомірно не зараховано цей період до загального стажу позивача.

Посилання ж відповідача на ненадання позивачем додаткових довідок із зазначенням початку періоду навчання, періоду проходження військової служби в армії та періоду продовження навчання є безпідставними та необгрунтованими, оскільки видання таких довідок та надання їх до органу Пенсійного фонду не передбачено жодним нормативно-правовим актом, а згідно наданих диплому, трудової книжки періоди початку та закінчення навчання та проходження позивачем військової служби вказані, що є достатнім для проведення управлінням Пенсійного фонду необхідних обчислень стажу.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 29.08.2017р. по справі № 554/3179/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Бартош Н.С. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 27.10.2017 р.