Справа № 237/3126/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кучко Я.Ю.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року справа №237/3126/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області на постанову Марїнського районного суду Донецької області від 14 вересня 2017 року в справі № 237/3126/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області про визнання неправомірною відмови у виплаті пенсії та стягнення недоотриманої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області щодо відмови у виплаті пенсії за період з лютого 2016 року по січень 2017 року та зобовязати сплатити виниклу за цей період заборгованість.

Постановою Марїнського районного суду Донецької області від 14 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті пенсії за період з березня 2016 року по січень 2017 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Марїнському районі Донецької області виплатити ОСОБА_2 заборгованість по виплаті пенсії як дитині-сироті за період з березня 2016 року по січень 2017 року.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що належна ОСОБА_2 пенсія сплачувалась її піклувальнику ОСОБА_3 Розпорядженням голови Марїнської районної державної адміністрації № 46 від 15.02.2016 припинено піклування над позивачем. У звязку із цим Розпорядженням заступника начальника Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області № 23 від 25.02.2016 особовий рахунок, на який піклувальник отримував пенсію для ОСОБА_2, закрито з 01.03.2016. Обовязковою умовою припинення виплати пенсії є фіксація вказаної операції в електронній базі отримувачів пенсії. Проте, через збій в програмному забезпеченні припинення виплати не було вчасно зафіксовано в електронній базі. Тому ОСОБА_3 продовжувала отримувати пенсію як піклувальник своєї неповнолітньої онуки. Лише в грудні 2016 року після перевірки, проведеної шляхом співставлення даних паперових пенсійних справ та електронної бази обліку, виявлено, що припинення виплати пенсії не було проведено вчасно.

За таких обставин пенсійний орган наголошує, що з його боку відсутня вина у невиплаті пенсії ОСОБА_2, тому суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Розпорядженням голови Марїнської районної державної адміністрації № 299 від 29.10.2014 неповнолітній ОСОБА_2 (далі позивач) надано статус дитини-сироти. Розпорядженням голови Марїнської районної державної адміністрації № 301 від 20.11.2014 над позивачем встановлено піклування та призначено піклувальника ОСОБА_3 (далі піклувальник), враховуючи, що підопічна буде проживати разом із нею.

Піклувальник 01.02.2016 звернувся до служби у справах дітей райдержадміністрації із заявою про припинення піклування, за результатами розгляду якої Розпорядженням голови Марїнської районної державної адміністрації № 46 від 15.02.2016 припинено піклування над позивачем, а також влаштовано ОСОБА_2 до державного закладу на повне державне забезпечення. Проте виплата належної позивачу пенсії продовжилась на рахунок ОСОБА_3

Вважаючи, що дії Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області (далі відповідач, УПФУ в Марїнському районі Донецької області) порушують її право на отримання пенсії як дитини-інваліда, ОСОБА_2 звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами ч. 1 ст. 39 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII дітям круглим сиротам за період перебування на повному державному утриманні пенсії в разі втрати годувальника виплачуються у повному розмірі.

Аналогічні положення містить ч. 4 ст. 48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV): дітям-сиротам за період перебування на повному державному утриманні пенсія у зв'язку з втратою годувальника виплачується в повному розмірі та перераховується на їхні особисті рахунки у банку.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Сторони не заперечують, що в період з березня 2016 року по січень 2017 року належна ОСОБА_2 пенсія сплачувалась не на її особистий рахунок, а на рахунок колишнього піклувальника.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта, що невиплата пенсії позивачу сталась не з вини пенсійного органу, а через збій у програмному забезпеченні, оскільки розпорядження про закриття рахунку піклувальника винесено безпосередньо заступником начальника УПФУ в Марїнському районі Донецької області. При цьому, на час прийняття рішення судом першої інстанції відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 незаконно отриманої пенсії в розмірі 11305,00 грн за період з 01.03.2016 по 31.12.2016, стягувачем в якому є відповідач.

Враховуючи, що чинним законодавством саме на УПФУ в Марїнському районі Донецької області покладено обовязок нараховувати та сплачувати ОСОБА_2 пенсію по втраті годувальника як дитині-сироті, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком, викладеним в оскаржуваній постанові, щодо протиправності дій пенсійного органу, які відобразились у виплаті пенсії на рахунок іншої особи. Тому порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобовязання відповідача виплатити заборгованість за період з березня 2016 року по січень 2017 року.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 94, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області на постанову Марїнського районного суду Донецької області від 14 вересня 2017 року в справі № 237/3126/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області про визнання неправомірною відмови у виплаті пенсії та стягнення недоотриманої пенсії залишити без задоволення.

Постанову Марїнського районного суду Донецької області від 14 вересня 2017 року в справі № 237/3126/17 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_4

ОСОБА_5