Справа № 815/2081/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 р. Справа № 815/2081/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Градовського Ю.М.

ОСОБА_1,

при секретарі Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконними та скасування наказів начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 12-дв від 31.03.2017 року, № 16-дв від 15.06.2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції в Одеській області в якому з урахуванням уточнень, просить: визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 12-дв від 31 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_2, начальника Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області до дисциплінарної відповідальності у вигляді дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову відповідність; визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 16-дв від 15.06.2017 року Про внесення доповнень до наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності від 31.03.2017 року № 12-дв.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконними та скасування наказів начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 12-дв від 31.03.2017 року, № 16-дв від 15.06.2017 року задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду, Головне територіальне управління юстиції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.02.2017 року заступник начальника з питань державної виконавчої служби начальник управління ОСОБА_3 звернувся із поданням до начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4, в якому просив вирішити питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, пославшись на те, що 25.01.2017 року комісією Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області було проведено комплексну перевірку Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області з питань організації загальної роботи відділу та стану діловодства за 2016 рік та на момент перевірки, в ході якої встановлено розбіжності у звіті за формою № 1 Про роботу органів державної виконавчої служби за 2016 рік, а також виявлено порушення державними виконавцями відділу статей 11, 13, 28, 32, 34, 35 Закону України Про виконавче провадження.

На підставі вказаного подання, за наказом № 211-к від 23.02.2017 року начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 відносно позивача було ініційовано дисциплінарне провадження.

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи стосовно позивача, Дисциплінарна комісія вирішила надати пропозицію щодо попередження позивача про неповну службову відповідність за скоєння дисциплінарного проступку, визначеного у п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону України Про державну службу, а саме: порушення правил етичної повідки державних службовців, про що Дисциплінарною комісією складено відповідний висновок та подання.

Наказом начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 № 12-дв від 31.03.2017 року, на підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГТУЮ в Одеській області № 5505/04-22 від 23.03.2017 року, пояснення ОСОБА_2, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність.

Наказом начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 № 16-дв від 15.06.2017 року внесено доповнення до наказу від 31.03.2017 року № 12-дв Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2Г. та абзац 6 вказаного наказу викладено у наступній редакції: Відповідно до п. 2 Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 65 від 11.02.2016 року, які діяли на момент розгляду дисциплінарного провадження, державні службовці у своїй діяльності керуються принципами етики державної служби, що ґрунтуються на положення Конституції України, законодавства про державну службу та запобігання корупції, зокрема, сумлінності.

Не погоджуючись із вказаними наказами про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про внесення змін до цього наказу, останній звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо протиправності наказу начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 12-дв від 31 березня 2017 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову відповідність та наказу начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 16-дв від 15.06.2017 року Про внесення доповнень до наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності від 31.03.2017 року № 12-дв, оскільки оскаржувані накази, прийняті вже після втрати чинності Правил етичної поведінки державних службовців.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про державну службу № 889-VIII від 10.12.2015 року, державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 1 вказаного Закону, державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо повязані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частиною 1 статті 8 цього ж Закону визначено, що державний службовець зобовязаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обовязково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обовязків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обовязки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у звязку з виконанням посадових обовязків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Статтею 64 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 65 вказаного Закону підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

В свою чергу, перелік дисциплінарних проступків визначає ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII.

Так, згідно ч. 2 ст. 65 зазначеного Закону дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

При цьому, статтею 66 цього ж Закону передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 65 цього Закону, субєкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 ч.2 ст. 65 цього Закону, субєктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, субєкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обовязків.

Згідно вимог ст. 69 зазначеного Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для субєкта призначення.

Субєкт призначення протягом 10 календарних днів зобовязаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

За правилами ч. 1 ст. 73 Закону України № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Частиною 2 ст. 73 вказаного Закону визначено, що дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення;11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення);12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Згідно ч. 3 зазначеної статті Закону результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для субєкта призначення.

У відповідності до вимог ст. 74 Закону України № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Статтею 77 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII визначено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає субєкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом субєкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, субєкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обовязковими для розгляду субєктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2017 року заступник начальника з питань державної виконавчої служби начальник управління ОСОБА_3 звернувся із поданням до начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4, в якому просив вирішити питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

На підставі вказаного подання, за наказом № 211-к від 23.02.2017 року начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 відносно позивача було ініційовано дисциплінарне провадження.

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи стосовно позивача, Дисциплінарна комісія вирішила надати пропозицію щодо попередження Позивача про неповну службову відповідність за скоєння дисциплінарного проступку, визначеного у п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону України Про державну службу, а саме: порушення правил етичної повідки державних службовці, про що Дисциплінарною комісією складено відповідний висновок та подання.

При цьому, доходячи такого висновку, відповідач зазначив, що 25.01.2017 року комісією Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області було проведено комплексну перевірку Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області з питань організації загальної роботи відділу та стану діловодства за 2016 рік та на момент перевірки, в ході якої встановлено розбіжності у звіті за формою № 1 Про роботу органів державної виконавчої служби за 2016 рік, а також виявлено порушення державними виконавцями відділу статей 11, 13, 28, 32, 34, 35 Закону України Про виконавче провадження. Відповідач вказав, що враховуючи інформацію, викладену в довідці про результати комплексної перевірки, ОСОБА_2 не здійснює контроль за повнотою, своєчасністю проведення виконавчих дій державними службовцями підпорядкованого йому Відділу. Відповідач, пославшись на положення п.п. 2, 10 Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року, вказав, що зазначене свідчить про те, що ОСОБА_2 під час виконання своїх службових обовязків порушує Правила, що є дисциплінарним проступком, визначеним п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону України Про державну службу.

Наказом начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 № 12-дв від 31.03.2017 року, на підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГТУЮ в Одеській області № 5505/04-22 від 23.03.2017 року, пояснення ОСОБА_2, Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність.

Також, наказом начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 № 16-дв від 15.06.2017 року внесено доповнення до наказу від 31.03.2017 року № 12-дв Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2Г. та абзац 6 вказаного наказу викладено у наступній редакції.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності відповідно до п.п. 2,10 Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року № 65, які діяли на момент розгляду дисциплінарного провадження.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції Правила етичної поведінки державних службовців, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 65 від 11.02.2016 року, на які посилається Відповідач, як на підставу для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, втратили чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 163 від 22.03.2017 року, яка набрала чинності 29.03.2017 року.

В свою чергу, оскаржувані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про внесення змін до цього наказу, прийняті 31.03.2017 року та 15.06.2017 року, тобто вже після втрати чинності Правил етичної поведінки державних службовців, а тому є протиправними.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі наголошується на тому, що до події факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Під дією норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою.

З комплексного аналізу норм цієї статті наявним є висновок про те, що особа має нести відповідальність за діяння на підставі закону, що був чинним на час його вчинення, крім випадків, коли новий закон пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинення такого діяння.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи, що Правила етичної поведінки державних службовців, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 65від 11.02.2016 року, втратили чинність 29.03.2017 року, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у відповідача не було підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення цих Правил 31.03.2017 року, тобто вже після втрати їх чинності.

Разом з цим, як вірно зазначено судом першої інстанції, фактично в оскаржуваному наказі відповідач вказує на неналежне виконання Позивачем своїх обовязків, що визначені п. 4 р. 5 Положення про Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої службу ГТУЮ в Одеській області.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно враховано, що за розпорядженням позивача № 11 від 21.02.2017 року була утворена комісія для проведення перерахунку фактичної кількості завершених виконавчих проваджень по кожній дільниці державних виконавців Білгород-Дністровського МР ВДВС ГТУЮ в Одеській області у порівнянні зі зведеним звітом за формою № 1 Про роботу органів державної виконавчої служби за 2016 рік .

При цьому, згідно акту вказаної комісії від 24.02.2017 року розбіжностей не виявлено .

Доводи апелянта, що положенням про Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не визначена можливість начальником видавати та скликати комісії, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції що вирішуючи питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що стало наслідком, зокрема, встановлення наведених розбіжностей, ані Дисциплінарною комісією, ані начальником ГТУЮ в Одеській області, не були прийняті до уваги вказані обставини та їм не надано належної оцінки, що свідчить про неповне зясування обставин щодо наявності з боку Позивача дисциплінарного проступку.

Отже, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності № 12-дв від 31.03.2017 року , та наказ № 16-дв від 15.06.2017 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права правильність судового рішення не спростовують.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції в Одеській області залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: Ю. М. Градовський

Суддя: К. В. Кравченко