Справа № 802/3002/14-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 802/3002/14-а

26 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Вінницького апеляційного адміністративного суду Гонтарук В. М., перевіривши матеріали апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із судовим рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2014 року у відкритому судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови суду першої інстанції за участю представника військової частини НОМЕР_1 .

Повний тест постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року отримано 10 жовтня 2014 року представником військової частини НОМЕР_1 (а.с. 75).

Статтею 186 КАС України визначено, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга відповідачем подана до суду першої інстанції лише 18 жовтня 2017 року, тобто через 3 роки після отримання повного тексту оскаржуваного рішення.

В своїй апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року. Вказане клопотання аргументовано тим, що представник відповідача був присутній у судовому засіданні, проте не дочекався виходу суду із нарадчої кімнати, у зв`язку з чим результати розгляду справи йому не були відомі. Рішення по справі на адресу відповідача не надходило. Про оскаржувану постанову стало відомо лише після ознайомлення з матеріалами справи.

Судом не можуть бути прийняті наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи скаржника, оскільки, як вже зазначалось вище, 30 вересня 2014 року судом першої інстанції у відкритому судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду оскаржуваного рішення за участю представника військової частини НОМЕР_1 .

Та обставина, що представник відповідача був відсутній на проголошенні оскаржуваного рішення суду, на що вказує у своєму клопотанні апелянт, не підтверджується будь-якими застереженнями в журналі судового засідання або іншими доказами по справі.

Крім того, повний тест постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року отримано представником апелянта ще 10 жовтня 2014 року, що підтверджується відповідним підписом на заяві про видачу копії судового рішення (а.с. 75).

Також ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_2 залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 січня 2016 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_2 відхилено, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у даній справі залишено без змін.

В матеріалах справи також міститься заява, відповідно до якої 22 березня 2017 року представник військової частини НОМЕР_1 ознайомилась з матеріалами справи.

За приписами ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Водночас, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

З правової позиції Європейського Суду вбачається, що "право на суд", з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 189 КАС України незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

При цьому слід наголосити, що згідно вимог ч. 2 ст. 186 КАС перебіг процесуального строку на оскарження рішення суду першої інстанції для скаржника почався з дня отримання повного тексту рішення суду першої інстанції (з 10 жовтня 2014 року), а не з дня ознайомлення з матеріалами справи, як на це вказує апелянт в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи на те, що нормою ч. 4 ст. 186 КАС України передбачено річний термін звернення суб`єкта владних повноважень до суду з апеляційною скаргою незалежно від поважності причини пропуску строку, а також приймаючи до уваги практику Європейського Суду з прав людини, суд апеляційної інстанції вважає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, оскільки відповідач, як сторона у справі, мав вживати усіх необхідних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та не був об`єктивно позбавлений можливості оскаржити рішення суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 189 КАС України,

У Х В А Л И В :
1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, стягнення коштів.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом із доданими до скарги матеріалами (крім апеляційної скарги) направити особі, яка подала апеляційну скаргу. Іншим особам, які беруть участь у справі, надіслати копію відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.212 КАС України.

Суддя-доповідач Гонтарук В. М.