Справа № 273/884/17
Суддя: Новицький Є. А.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/884/17
Провадження № 2-а/273/27/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017 Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Новицького Є. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання Макарчук І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Баранівка справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Першотравенський завод електротехнічного фарфору» до Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області, про скасування рішення шістнадцятої позачергової сесії селищної ради сьомого скликання від 10.02.2017 року №155, -

В С Т А НО В И В:

В серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Першотравенський завод електротехнічного фарфору» звернулося до Баранівського районного суду з адміністративним позовом до Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області про скасування рішення шістнадцятої позачергової сесії селищної ради сьомого скликання від 10.02.2017 року №155.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем існують господарські відносини на підставі договорів оренди земельних ділянок, а саме: №1/248 від 01.08.2014 року, №2/249 від 01.08.2014 року, №3/251 від 01.08.2014 року, №4/252 від 01.08.2014 року, №5/253 від 01.08.2014 року, №6/254 від 01.08.2014 року, №7/255 від 01.08.2014 року, №8/256 від 01.08.2014 року, №9/242 від 01.08.2014 року, №10/244 від 01.08.2014 року, №б/н від 15.03.2005 року.

В останніх редакціях зазначених договорів станом на 06.02.2016 року розмір орендної плати встановлюється у розмірі 3,15 % від нормативно-грошової оцінки землі смт. Перщотравенськ, яка була проведена в дію 01.01.2016 року. Даний розмір був погоджений сторонами у додаткових угодах 05.02.2016 року, зі сторони Відповідача був закріплений рішенням сесії селищної ради від 28.01.2016 року №53.

Однак, 10.02.2017 року на шістнадцятій позачерговій сесії селищної ради відповідач прийняв рішення №155 про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок ПАТ «Першотравенський завод електротехнічного фарфору» за, яким у односторонньому порядку без будь-яких підстав змінив розмір орендної плати з 3,15 % на 12 % від нормативно-грошової оцінки землі. У грошовому виразі на прикладі договору оренди землі №2/249 від 01.08.2014 року з останніми змінами, внесеними додатковою угодою №2 від 06.02.2016 року розмір орендної плати виріс з 59981.91 грн. до 242187.12 грн. на рік, тобто у чотири рази.

Позивач зазначає вище вказане рішення незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у звязку з чим звернувся до суду із даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, позов просив задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти позову, зазначивши, що рішення сесії Першотравенської селищної ради, що оспорюється є правомірним та не підлягає скасуванню.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідив, проаналізував та оцінив матеріали справи і дійшов висновку, що остання підлягає закриттю, оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існують господарські відносини на підставі договорів оренди земельних ділянок, а саме: №1/248 від 01.08.2014 року, №2/249 від 01.08.2014 року, №3/251 від 01.08.2014 року, №4/252 від 01.08.2014 року, №5/253 від 01.08.2014 року, №6/254 від 01.08.2014 року, №7/255 від 01.08.2014 року, №8/256 від 01.08.2014 року, № б/н від 15.03.2005 року (а.с. 6,7,9,10,11,12,13).

Згідно рішення пятої чергової сесії Першотравенської селищної ради від 28.01.2016 року №53 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок ПАТ «Першотравенський завод електротехнічного фарфору» в звязку з введенням в дію 01.01.2016 року нової «Технічної документації по визначенню нормативної грошової оцінки земель смт. Першотравенськ» було вирішено внести зміни до вище вказаних договорів оренди землі змінивши розмір орендної плати та встановивши відсоток орендної плати у розмірі 3,15 від нормативно-грошової оцінки землі. (а.с. 10).

На підставі рішення пятої чергової сесії Першотравенської селищної ради від 28.01.2016 року №53 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок ПАТ «Першотравенський завод електротехнічного фарфору» в звязку з введенням в дію 01.01.2016 року нової «Технічної документації по визначенню нормативної грошової оцінки земель смт. Першотравенськ» було укладено додаткові угоди до договорів оренди землі.

Рішенням шістнадцятої позачергової сесії Першотравенської селищної ради сьомого скликання від 10.02.2017 року №155 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок ПАТ «Першотравенський завод електротехнічного фарфору» було вирішено питання внесення змін до вище вказаних договорів оренди землі змінивши розмір орендної плати та встановивши відсоток орендної плати у розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки землі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України, адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах. Відповідно до ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Вказані норми права встановлюють, що в порядку адміністративного судочинства захищаються права та інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин. Публічно-правові відносини є складовою частиною правових відносин, які виникають у суспільстві. Змістом будь-яких правових відносин є врегульовані правом взаємні права, інтереси, обов'язки та заборони суб'єктів суспільства у цих правовідносинах. Відповідно, зміст публічно-правових відносин складається з взаємних публічних прав, інтересів, обов'язків та заборон суб'єктів суспільства у певних публічно-правових відносинах.

Отже, у публічно-правових відносинах одна особа має та реалізує певні публічні права чи інтереси, а інша особа відповідно виконує певні публічні обов'язки або дотримується публічних заборон. У разі невиконання останньою особою своїх публічних обов'язків або недотримання публічних заборон вона порушує публічні права чи інтереси першої особи, яка не в змозі їх належним чином реалізувати. За цих обставин ця особа має право подати до суду адміністративний позов на захист своїх порушених публічних прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Таким чином, до адміністративного суду з адміністративним позовом має право звернутись особа за захистом саме публічного права, свободи чи інтересу у сфері публічно-правових відносин. Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, наприклад приватного Цивільного, чи господарського права, інтересу відповідно до вказаних норм Цивільного чи Господарського кодексів України, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Вирішуючи питання підвідомчості даного спору, слід звернути увагу на Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», згідно з п. 6 і 7 якої, при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

ВССУ при цьому зазначає, що відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), але крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17.11.2009 р. № 1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Виходячи із суті заявлених вимог, то вони зводяться до визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування щодо збільшення орендної плати за землю в односторонньому порядку. Дані обставини свідчать про наявність спору про право, а саме - право на односторонню зміну ставки орендної плати за орендовану земельну ділянку, що за своїм визначенням відноситься до категорії цивільних прав, а тому має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Щодо ролі органу державної влади, то суд зазначає, що роз`яснення з цього приводу містяться в постанові Верховного Суду України, від 27.04.2010 р. N 21-2328во09, згідно з якою до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Земельні відносини поділяються на публічні і приватні. Відповідно, і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Постановою ВСУ № 21-291а11 була сформована обов'язкова для всіх суб'єктів правозастосування правова позиція, відповідно до якої при здійсненні повноважень власника землі орган державної влади є не суб'єктом владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у пункті 1 частини першої статті 17 КАС, а рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею.

Аналогічна позиція була наведена в постанові Верховного Суду України 14.02.2012 р. № 21-1041во10, розглянутої за винятковими обставинами.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що в даному випадку відповідач виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як рівноправний суб'єкт земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею, а тому зазначений спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями ст. ст. 157-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Першотравенський завод електротехнічного фарфору» до Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області, про скасування рішення шістнадцятої позачергової сесії селищної ради сьомого скликання від 10.02.2017 року №155 закрити.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено: 24.10.2017 року.

Суддя Є.А. Новицький