Справа № 200/3682/17
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2017 року справа № 200/3682/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Іванова С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у березні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо неможливості подання заяв про призначення пенсії та її розрахунку, щодо не надання у встановлений законом строк відповідей на заяву від 04.11.2016 та запит від 11.01.2017, щодо необґрунтованості відповідей на заяву від 04.11.2016 та запит від 11.01.2017, щодо порушення вимог ст.ст. 8, 124 Конституції України про обов'язковість судових рішень ЕСПЛ та національних судів.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, що полягає у неприйнятті заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком у період з 31.10.2016 року по 28.02.2017 року; визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, що полягають у несвоєчасному розгляді заяви ОСОБА_1 про попередній розрахунок пенсії від 04.11.2016 року та запиту про надання публічної інформації від 11.01.2017 року; визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, що полягають у прийнятті необґрунтованого рішення, датованого 18.11.2016 року, про відсутність у ОСОБА_1 достатнього для призначенні пенсії за віком стажу за заявою від 04.11.2016 року; визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, що полягають у наданні необґрунтованої відповіді, датованої 24.01.2017 року, щодо підстав невизнання довідок і обставин, які встановлені судовими рішеннями, стосовно роботи ОСОБА_1 в МПНВП «ИРА» та ПК «Лідер».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

На думку позивача, з чим погодився й суд першої інстанції, відповідачем порушено норми Законів України «Про звернення громадян» та «Про доступ до публічної інформації», що полягає у відмові прийняти у період з 30.10.2016 по 28.02.2017 заяви про призначення пенсії, з 30.10.2016 по 04.11.2016 заяви про попередній розрахунок пенсії, несвоєчасне надання відповідей на заяви від 04.11.2016 та 11.01.2017, а також необґрунтованість відповідей на останні, що стало підставою звернення до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 1.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Згідно з пунктом 1.7. Порядку у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Пунктом 4.1. Порядку встановлено, що заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначено, що 31 жовтня 2016 року він звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі з метою призначення пенсії, проте посадові особи відповідача відмовилися прийняти документи, посилаючись на їх невідповідність та порекомендували звернутися з заявою про попередній розрахунок пенсії, проте й таку заяву позивач не мав змоги подати у зв'язку з відсутністю відповідного працівника.

Також позивач зазначив, що 28.02.2017 повторно намагався подати заяву про призначення пенсії, проте остання не була прийнята.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія ОСОБА_1 була призначена лише 09.03.2017, що підтверджується протоколом № 1106 від 13.03.2017 та заявою про призначення пенсії від 09.03.2017.

В апеляційній скарзі та запереченнях на адміністративний позов відповідач зазначає, що 31.10.2016 ОСОБА_1 звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі стосовно призначення пенсії за віком, останньому було надано усну консультацію, що підтверджується витягом з Журналу особистого прийому громадян.

Таким чином, відповідачем самостійно зазначено, що позивач звернувся до відповідача щодо призначення пенсії за віком, при цьому позивач стверджує, що звернувся з відповідними документами, проте останні не було прийнято посадовою особою УПФУ. Вказана обставина не спростована відповідачем жодними доказами, тоді як в силу приписів ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено обов'язок прийняття органом, що призначає пенсію, заяв від осіб, навіть за умови відсутності всіх необхідних документів.

Також позивач зазначив, що заяву про попередній розрахунок пенсії було прийнято відповідачем лише 04.11.2016, відповідь отримано 04.01.2017 при особистому зверненні позивача до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, при цьому ОСОБА_1 зазначає, що 28.12.2016 звертався до відповідача, проте відповідь надано не було.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Згідно зі статтею 15 цього Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 20 Закону встановлено, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 04 листопада 2016 року звернувся до відповідача з заявою про попередній розрахунок пенсії за віком.

Відповідь на вказану заяву датована 18.11.2016 за № 3-196, проте отримана позивачем, як зазначив останній, лише 04.01.2017, при цьому Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на підтвердження факту розгляду та надання (направлення) відповіді на заяву позивача у строк, встановлений Законом України «Про звернення громадян», до суду не надано жодних доказів.

Також судом встановлено, що, не погоджуючись з отриманою відповіддю за № 3-196 від 18.11.2016, ОСОБА_1 звернувся до відповідача з запитом від 11.01.2017 в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації». Позивач зазначає, що відповідь на заяву від 11.01.2017 отримав 28.02.2017 при особистому зверненні до відповідача.

Апелянт зазначає, що вказаний запит не може розглядатися в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому був розглянутий у строк та у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», в результаті чого надано відповідь за № З-3 від 24.01.2017.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 2 передбачено, що цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Зі змісту запиту ОСОБА_1 від 11.01.2017 вбачається, що позивач просив надати інформацію про положення законодавства, яким керувався відповідач про розрахунку пенсії, а також відносно кожного не прийнятого до уваги документу, довідкам, судовим рішенням і обґрунтування застосування вказаних положень у даному випадку.

Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вказане звернення позивача до суб'єкта владних повноважень не може вважатися запитом на інформацію в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки публічною є інформація, яка була створена в процесі діяльності суб'єкта владних повноважень, а також відображена і задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, тоді як в даному випадку мова йде лише про надання певних роз'яснень.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо порушення відповідачем вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» в частині строку надання відповіді на запит.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідачем на підтвердження факту розгляду заяви та надання (направлення) відповіді на заяву позивача від 11.01.2017 у строк, встановлений Законом України «Про звернення громадян», також не надано жодних належних доказів.

Щодо позовних вимог стосовно необґрунтованості відповідей на заяви від 04.11.2016 та 11.01.2017, оскільки перша не містить відомості про надання копій трьох довідок, судових рішень, підстав невизнання цих документів належними, а друга - запитуваних нормативних обґрунтувань щодо відсутності в наданих позивачем документах: номерів довідок; обов'язковості в довідці, виданою ВК «Лідер», підстав звільнення; кутового штампу в довідках МПНВП «Іра» тощо, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Судом встановлено, що в заяві від 04.11.2016 ОСОБА_1 просив здійснити попередній розрахунок пенсії за віком. Згідно з відповіддю від 18.11.2016 відповідач дійшов висновку про відсутність у заявника права на призначення пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу, при цьому зазначивши періоди, враховані до страхового стажу.

Як вбачається з відповіді від 24.01.2017 на запит від 11.01.2017, відповідачем зазначено, які недоліки, на його думку, містять надані документи з посиланням на відповідні нормативно-правові акти.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині не є обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідь на заяву не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не тягне за собою жодних правових наслідків для позивача, а тому не має місце в даному випадку порушення прав особи, які підлягають відновленню.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство не передбачає обов'язку органів Пенсійного фонду України надавати оцінку змісту та відповідності наданих особою документів без надання заяви про призначення пенсії, вказані повноваження реалізуються в Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пунктом 4.2 якого передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року в адміністративній справі № 200/3682/17 скасувати.

Позову ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо неприйняття заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком у період з 31.10.2016 по 28.02.2017 та неприйняття заяви про попередній розрахунок пенсії у період з 31.10.2016 по 04.11.2016.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо несвоєчасного розгляду заяв (несвоєчасного надання відповідей) ОСОБА_1 від 04 листопада 2016 року та від 11 січня 2017 року.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: С.М. Іванов