Справа № 810/1897/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1897/17 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Муханьковій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, яке оформлене листом від 28 квітня 2017 роек № 5912/К/99-99-04-04-01-14.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України надати ОСОБА_3 статус учасника бойових дій.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з 17 серпня 1998 року перебуває на службі в органах податкової міліції та на даний час займає посаду заступника начальника управління - начальника першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та має звання підполковника податкової міліції.

Наказом ДФС України "Про продовження відрядження працівників податкової міліції" від 28 липня 2015 року № 2268-о позивач був відряджений до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області на період з 01 серпня по 29 серпня 2015 року.

Наказами ДФС України "Про продовження відрядження працівників податкової міліції" від 26 серпня 2015 року № 2681-о, від 28 вересня 2015 року № 3040-о, від 27 жовтня 2015 року № 3462-о було продовжено відрядження позивача до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області на періоди: з 27 серпня по 08 вересня 2015 року, з 28 вересня по 28 жовтня 2015 року та з 27 жовтня по 09 листопада 2015 року відповідно.

З 12 травня 2016 року Наказом ДФС України "Про відрядження працівників податкової міліції" від 29 квітня 2016 року № 1831-о позивача знову було відряджено до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області.

Наказом ДФС України "Про відрядження працівників податкової міліції" від 04 липня 2016 року № 2496-о позивач з 11 липня 2016 року був відкликаний з відрядження до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області.

У грудні 2016 року позивач звернувся до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України було з заявою та відповідними матеріалами (вх. ДФС № 1083/Інше від 17 лютого 2017 року), в якій просив надати йому статус учасника бойових дій.

За результатом розгляду вказаного звернення відповідач листом від 28 квітня 2017 року № 5912/К/99-99-04-04-01-14 «Про надання інформації» повідомив позивача, що Комісією прийнято рішення відмовити у в наданні статусу учасника бойових дій працівникам (в т.ч. колишніх) слідчих підрозділів фінансових розслідувань ДФС, які відряджались до головних управлінь ДФС у Донецькій та/чи Луганській областях, у зв'язку з чим було повернуто позивачу направлені до Комісії заяву та матеріали.

Причиною відмови стало те, що надання статусу учасника бойових дій іншим працівникам ДФС окрім осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення АТО без внесення змін до чинного законодавства не вбачається можливим.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 належить до категорії осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує про те, що ОСОБА_3 є співробітником податкової міліції у званні підполковника податкової міліції, який обіймає посаду заступника начальника управління - начальника першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Білоцерківської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області та разом з цим, до Головного міжрегіонального управління оперативного забезпечення зони проведення АТО (м. Київ, м. Краматорськ, м. Слов'янськ) ДФС не відряджався, а отже службу в підрозділі оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції позивач не проходив. Тобто, позивач не відноситься до осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення АТО, а тому, відповідно, законні підстави для надання йому статусу учасника бойових на даний час - відсутні.

Відповідно до ч.1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеної норми законодавства суд зазначає, що перегляд оскаржуваної постанови здійснювався лише в частині задоволених позовних вимог, а не всіх заявлених в позові.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, зі місту витягів із наказів Першого заступника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) № 327 від 23 листопада 2015 року, № 27 від 27 січня 2016 року, № 289 дск від 15 жовтня 2016 року, у періоди з 01 серпня по 29 серпня 2015 року, з 30 серпня по 09 листопада 2015 року та з 12 травня по 11 липня 2016 року ОСОБА_3 перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань.

На підставі наказів керівника Ангитерористичного центру при СБУ та першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської, областей) у тому числі і вищевказаного представники ДФС, зокрема, і ОСОБА_3, залучались до виконання службових (бойових) завдань в районі проведення АТО, реалізації порядку переміщення товарів та осіб через лінію розмежування на підставі (абз. 2 листа Штабу АТО на території Луганської та Донецької областей Антитерористичного центру при СБУ від 13 квітня 2017 року № 2859).

Крім того, у даному листі від 13 квітня 2017 року № 2859 зазначено, що вказані працівники вважались відрядженими в район проведення АТО з підпорядкуванням керівнику АТО на території Донецької та Луганської областей, з метою захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та брали безпосередню участь в АТО, а також виконували бойові (службові) завдання.

Крім цього, з наявних у матеріалах справи доказів, зокрема, витягу із наказу Першого заступника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 15 липня 2016 року № 363 ог «Про заохочення особового складу залученого до участі в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей» також вбачається, що підполковник податкової міліції ОСОБА_3 приймав безпосередню участь у проведенні АТО на території Луганської та Донецької областей та був нагороджений грамотою за розумну ініціативу, старанність, якісне виконання службових (бойових) завдань, високий професіоналізм.

Також за сумлінне виконання службових обов'язків під час виконання завдань у складі АТО на території Луганської та Донецької областей позивачу було оголошено подяку та нагороджено відзнакою «За захист економічних інтересів України в зоні проведення АТО».

Таким чином, судом першої інстанції було вірно встановлено, що у період з 01 серпня по 09 листопада 2015 року, а також з 12 травня по 11 липня 2016 року позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районні проведення АТО та території Донецької та Луганської областей.

Наведені обставини також не заперечуються відповідачем та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: довідкою ГУ ДФС у Київській області від 01 вересня 2015 року № 209/10/10-36-04-02, довідкою ДФС від 06 листопада 2015 року № 11747, а також довідкою ДФС від 10 лютого 2016 року № 365/99-99-21-10-01-188.

Крім того, зі змісту останньої вбачається, що ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій та була видана на підставі наказів ДФС України «Про відрядження працівників податкової міліції» від 28 липня 2015 року № 2268-0, від 26 серпня 2015 року № 2681-о, від 28 вересня 2015 року № 3040-о від 27 жовтня 2015 року № 3462-0, від 29 квітня 2016 року № 1831-0 та від 04 липня 2016 року № 2496-о; Витягів із наказів Першого заступника керівника Антитерористичного цент СБУ (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 23 листопада 2015 року № 327, від 27 січня 2016 року № 27, від 15 жовтня 2016 року № 289 дск; Витягу з наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 29 грудня 2015 року № 0207.

З наведеного вбачається, що позивач був підпорядкованим керівнику антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а тому не міг виконувати інші функції та завдання, окрім покладених на учасників АТО.

Таким чином, судом встановлено, що несення служби позивачем відбувалось на рівні з оперативними працівниками даного підрозділу: у складі добових нарядів на контрольних пунктах в'їзду/виїзду (КГТВВ) та на стаціонарних КрП, розташованих на першій лінії оборони; у складі зведених мобільних груп, які пересувались вздовж лінії розмежування з метою недопущення незаконного переміщення вантажів.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно статті 5 цього Закону учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно пункту 19 частини 1 статті 6 цього Закону учасниками бойових дій визнаються, зокрема, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Як зазначалося вище, позивач був залучений до підрозділу оперативної групи ДФС України при штабі АТО для виконання спеціальних (бойових) завдань. Тобто, позивач відповідає вимогам статті 5 Закону, оскільки він брав участь в Антитерористичній операції у підрозділах оперативної групи ДФС України при штабі АТО для виконання спеціальних (бойових) завдань.

Отже, ОСОБА_3 належить до категорії осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Таким чином, доводи апелянта про те, що ОСОБА_3 не відноситься до осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення АТО є безпідставними.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (далі - Порядок № 413).

Згідно з пп. 1 п. 2 Порядку № 413 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов'язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв'язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом 1 пункту 21 Порядку № 413 встановлено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення. (абз. 2 п. 4 Порядку № 413).

При цьому, відповідно до підпункту 5 пункту 2 Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2016 року № 957 (далі - Положення № 957), Комісія має право відмовляти в наданні статусу учасника бойових дій у разі відсутності для надання відповідного статусу підстав.

У свою чергу, вичерпний перелік підстав для відмови в наданні статусу учасника бойових дій встановлений пунктом 7 Положення № 957:

- відсутність документів, що містять достатні докази безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення;

- надання недостовірних даних про особу;

- виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення;

- наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Проте, зі змісту рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України про відмову ОСОБА_3 в наданні статусу учасника бойових дій, оформленого листом від 28 квітня 2017 року № 5912/К/99-99-04-04-01-14 вбачається, що жодної з перелічених в пункті 7 Положення № 957 підстав в цьому рішенні Комісією не вказано.

Відповідно, судом не встановлено наявність законних підстав для відмови позивачу у наданні статусу учасника бойових дій, а тому оскаржуване рішення, оформлене листом від 28 квітня 2017 року № 5912/К/99-99-04-04-01-14 є протиправним та підлягає скасуванню.

В Україні діє принцип верховенства права, у відповідності до якого людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Перебуваючи у відрядженні в зоні АТО та ризикуючи власним життям і здоров'ям, позивач мав законні сподівання були визнаним державою учасником бойових дій.

Колегія суддів в розумінні принципу верховенства права вважає викладену вище позицію суб'єкта владних повноважень неприпустимою.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності у позивача права на отримання статусу учасника бойових дій, що призвело до порушення права позивача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи зазначене, правомірним є рішення суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.