Справа № 766/12179/17
Суддя: Гаврилов Д. В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Пров. №2-а/766/1988/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Рєпа А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на той факт, що 07.07.2017 року інспектором 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Суть адміністративного правопорушення, полягала в тому, що, керуючи транспортним засобом, позивач не виконав вимог дорожнього знаку "Зупинка заборонена", чим порушив п. 3.34 ПДР України. Позивач зазначає, що зазначений дорожній знак знаходиться поза межами видимості водія, що перешкоджає виконувати Правила Дорожнього руху України. Позивач вважає вказану постанову незаконною, винесеною з порушенням положень КУпАП, в зв'язку з чим просить її скасувати.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість, надав суду письмові заперечення на позов.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.07.2017 року інспектором 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 складено постанову серії АР №876557, в якій зазначено, що ОСОБА_1 07.07.2017 року о 13 год. 20 хв., в м. Херсоні по проспекту Ушакова, 36, керуючи автомобілем "Вольво 740", здійснив зупинку (стоянку) в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено", тим самим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст.52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч.1 ст.122 КУпАП за порушення вимог знаку 3.34 Правил дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до Правил дорожнього руху дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено" відноситься до категорії "Забороняючі знаки" і означає, що забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Наказом Мінрегіонрозвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.02.2012 № 54, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.03.2012 за №365/20678 затверджено "Технічні правила ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів", згідно пункту 1.3 яких дорожні знаки - вироби, малюнки і написи, що призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на вулицях та дорогах.

Розміри, форма та розміщення дорожніх знаків повинні відповідати положенням постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 "Про правила дорожнього руху" та ДСТУ 4100-2002 "Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування".

Водночас, у п.8.2-1 Правил дорожнього руху визначено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Отже, наведені норми свідчать, що існують певні вимоги для розміщення дорожніх знаків.

Позивач, заперечуючи в позовній заяві проти порушення ним вимог дорожнього знаку 3.34 Правил дорожнього руху, зазначив, що він допустив порушення дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено" з огляду на те, що цей знак він не бачив, оскільки він знаходився поза межами видимості водія.

Тобто фактично ОСОБА_1 визнає здійснення зупинки в порушення вимог дорожнього знаку п.3.34 ПДР, яку пояснює обмеженою оглядовістю.

Щодо посилань позивача на невірно встановлений знак, то останнім не наведено правову норму, яка б звільняла водіїв від відповідальності за порушення Правил дорожнього руху у разі встановлення знаку не у відповідності до вимог цих Правил або вимог ДСТУ 4100-2002 "Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування".

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що позивач всупереч ч.1 ст.71 КАС України не надав суду жодних доказів на спростування зафіксованого відповідачем порушення Правил дорожнього руху, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне порушення. При цьому суд звертає увагу на те, що наданий позивачем в судовому засіданні відеозапис не спростовує факту вчинення ним правопорушення.

Керуючись ст. ст. 122, 222, 251, 252, 254, 258, 280, 283 КУпАП, ст. 52 "Про дорожній рух", ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію", ст.ст. 6-14, 71, 94,159-163, 167, 171-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання її копії.

СуддяОСОБА_3