Справа № 242/4278/17
Суддя: Черков В. Г.
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №242/4278/17
Провадження №2-а/242/320/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Черкова В.Г.,

при секретарі Кідрон О.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Селидівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 предявив позов до управління соціального захисту населення Селидівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він, як внутрішньо переміщена особа проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. 15.08.2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Але рішенням начальника УСЗН від 05.09.2017 року йому було відмовлено в призначенні допомоги на підставі того, що він не підтвердив фактичне місце проживання. З даним рішенням він не згодний, просить визнати неправомірною бездіяльність дії УСЗН Селидівської міської ради в Донецькій області щодо відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги за його заявою від 15.08.2017 року; скасувати рішення № 6935 від 05.09.2017 року УСЗН Селидівської міської ради в Донецькій області про відмову йому в призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Судові витрати стягнути з відповідача на його користь.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача позов не визнала і в судовому засіданні надала пояснення, які цілком співпадають з письмовими запереченнями.

Вислухавши представника відповідача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 8 КАС України суд, при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 9 КАС України суд, при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_2 перебуває на обліку як внутрішньо-переміщена особа та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою від 11.08.2017 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

15.08.2017 року ОСОБА_3 звернувся до УСЗН Селидівської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

22.08.2017 року працівниками УСЗН Селидівської міської ради була здійснена перевірка місця фактичного проживання/перебування ОСОБА_2 за адресою, зазначеною в заяві позивача. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, на момент перевірки ОСОБА_2 був відсутній.

28.08.2017 року ОСОБА_2 звернувся до УСЗН Селидівської міської ради та надав пояснення, що на момент перевірки 22.08.2017 року він знаходився біля свого будинку.

30.08.2017 року працівниками УСЗН Селидівської міської ради була здійснена повторна перевірка місця фактичного проживання/перебування ОСОБА_2 за адресою, зазначеною в заяві позивача. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, на момент перевірки ОСОБА_2 був відсутній.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 31.08.2017 року, він звернувся до відповідача та зазначив, що без його попередження було проведено перевірки 22.08.2017 року та 30.08.2017 року про його фактичне місце проживання. Власниця помешкання підтвердила достовірність його фактичного проживання. Він пройшов ідентифікацію 28.08.2017 року та 30.08.2017 року.

Рішенням комісії з питань призначення(відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 05.09.207 № 6935 ОСОБА_2 було відмовлено в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у зв1язку з не підтвердженням факту його проживання за вказаною адресою.

На підставі рішення комісії з питань призначення(відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 05.09.2017 № 6935 було прийнято рішення начальника УСЗН Селидівської міської ради від 05.09.2017 № 583 про відмову в наданні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2 за його заявою від 15.08.2017 року.

07.09.2017 року УСЗН Селидівської міської ради було надано відповідь на заяву ОСОБА_2 на його заяву від 31.08.2017 року та зазначено, що згідно з рішенням комісії від 05.09.2017 року йому відмовлено в призначенні щомісячної адресної допомоги.

Спірним в межах цієї справи є питання правомірності відмови у призначенні відповідачем щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з підстав не підтвердження позивачем місця його фактичного проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Наведені положення кореспондують ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року N 1382-IV (надалі - Закон N 1382-IV), в силу якої громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Стаття 46 Конституції України, ст. 22 Загальної декларації прав людини, ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права, ст. 23 Європейської соціальної хартії (переглянутої) закріплюють право особи на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначає Порядок № 505.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадімінстрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок) та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (далі- Порядок № 365).

Відповідно до ч. 1 Порядку, він визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (ч. 2 Порядку).

Згідно з ч. 5 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування. До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред'являється оригінал такої довідки.

Відповідно до п. 7 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат особі, яка перебуває на обслуговуванні в територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) або здобуває освіту певного рівня в дошкільних, шкільних, професійно-технічних і вищих навчальних закладах (студенти денної форми навчання), структурний підрозділ з питань соціального захисту населення надсилає до відповідного органу (закладу) запит щодо надання протягом 15 днів підтвердження перебування/навчання внутрішньо переміщеної особи в такому органі (закладі). У разі не підтвердження факту перебування/навчання внутрішньо переміщеної особи, про що відповідний орган (заклад) інформує письмово, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 звернувся до УСЗН Селидівської міської ради 15 серпня 2017 року з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, надавши довідку внутрішньо переміщеної особи за № НОМЕР_1 від 11 серпня 2017 року, в якій зазначено його фактичне тимчасово місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_2.

В актах № 1883 від 22.08.2017 року та 2265/3 від 30.08.2017 року про обстеження матеріально-побутових умов сім`ї зазначено, що при відвідуванні адреси позивача у м. Українськ (яку зазначив позивач в картці особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО) зазначено, що робочою групою перевірено ВПО ОСОБА_2 за фактичним місцем проживання. На момент перевірки ВПО за даною адресою був відсутній. Залишено повідомлення.

Відповідно до ч. 7 Порядку № 365 у разі коли внутрішньо переміщена особа протягом трьох робочих днів не з'явилася до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, такий підрозділ надсилає їй рекомендованим листом повторне повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися для проходження фізичної ідентифікації.

Водночас структурний підрозділ з питань соціального захисту населення робить запит до Держприкордонслужби щодо виїзду внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В матеріалах справи відсутні докази щодо надіслання позивачу повторного повідомлення рекомендованим відправленням про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися для проходження фізичної ідентифікації або іншої, визначеної в Порядку інформації.

Відповідно до ч. 10 Порядку структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня складення акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї (крім осіб, зазначених в абзаці другому пункту 7 цього Порядку) та отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати.

В супереч вимогам закону, без повторного виклику особи для фізичної ідентифікації, 05 вересня 2017 року комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам прийнято рішення про відмову у призначенні щомісячної адресної допомоги позивачу.

Крім того, вказане рішення не відповідає нормам діючого законодавства щодо його складання, оскільки, в ньому відсутні відмітка про саме голосування колегіального органу, не вказано, які члени комісії проголосували «за», які «проти», не містить підписів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про порушення комісією порядку прийняття рішення, не дотримано умов Порядку та Порядку № 365, відтак рішення № 6935 засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 05 вересня 2017 року є неправомірним.

В матеріалах справи відсутні докази якими особами, яким чином та кому залишалось повідомлення для позивача, наслідки такого повідомлення(обізнаність позивача про повідомлення та можливість з'явитись до Комісії).

Окрім того, невідомо про факт інформування позивача про прийняття Комісією рішення, який має можливість його оскарження.

Отже, управління соціального захисту населення Селидівської міської ради, приймаючи спірне рішення № 583 від 05 вересня 2017 року про відмову в призначенні(відновленні) допомоги позивачу виходив з висновку комісії, викладеним у рішенні 05 вересня 2017 року, який суд визнав таким, що прийнято без дотримання норм законодавства.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що 05 вересня 2017 року управління соціального захисту населення Селидівської міської ради передчасно прийняло рішення № 583, яким позивачу було відмовлено в призначенні(відновленні) допомоги на підставі рішення засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщених осіб від 05 вересня 2017 року № 6935.

Оскільки позивач був необізнаний про прийняття зазначеного рішення та не заявляв позовні вимоги з цього питання, суд відповідно до вимог ч.2 ст.11 КАС України ,вважає для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача , вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення управління соціального захисту населення Селидівської міської ради № 583 від 05 вересня 2017 року про відмову в призначенні(відновленні) допомоги ОСОБА_2

Враховуючи вищенаведене, позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення управління соціального захисту населення Селидівської міської ради № 583 від 05.09.2017 року про відмову в призначенні(відновленні) допомоги ОСОБА_2.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Селидівської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 15 серпня 2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління соціального захисту населення Селидівської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 555(п`ятсот п`ятдесят п`ять)грн.. 61 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя