Справа № 815/4365/17
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4365/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

судді Бжассо Н.В.

судді Вовченко О.А.

за участю секретаря Рижук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Державної фіскальної служби України, в якому відповідно до уточненого позову просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ДФС України в Одеській області щодо визначення у висновку про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, що повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ у розмірі чотирирічного грошового забезпечення в сумі 65782,08 грн. відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від12.05.2007 року №707;

- зобовязати ГУ ДФС України в Одеській області за заявою ОСОБА_1 від 20.03.2017 року скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 року №565-ХІІ, із визначенням розміру одноразової грошової допомоги, що підлягає виплаті ОСОБА_1 згідно статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року №565-ХІІ, в редакції Закону від 13.02.2015 року №208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015 року і згідно Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року виходячи із розрахунку 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та направити цей висновок разом з іншими матеріалами до ДФС України для прийняття відповідного рішення;

- визнати протиправною бездіяльність ДФС України щодо не розгляду документів і не прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, що не повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Податкового кодексу України та Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року №565-ХІІ, із визначенням розміру одноразової грошової допомоги, що підлягає виплаті ОСОБА_1 згідно статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року №565-ХІІ, в редакції Закону від 13.02.2015 року №208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015 року і згідно Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року виходячи із розрахунку 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб;

- зобовязати ДФС України розглянути документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, що повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та прийняти за наслідками розгляду вказаного питання відповідне рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 1997 року він проходив службу в органах податкової міліції Державної податкової служби України (а потім Державної фіскальної служби України) на різних посадах протягом 20 років 00 місяців і 13 днів. Наказом ГУ ДФС в Одеській області №308-о від 06.05.2016 року позивача було звільнено з посади заступника начальника штабу оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області в запас Збройних Сил України з 16.05.2016 року зі спеціальним званням на момент звільнення - майор податкової міліції через скорочення штатів.

Позивач вказав, що перед звільненням його було направлено на чергове медичне обстеження до ДУ ТМО УМВС України. За наслідками медичного огляду, було видане свідоцтво про хворобу №214/4 від 23.05.2016 року, згідно якого у нього існує цілий ряд захворювань (травм), які згідно діагнозу і постанови військово-лікарської комісії про причинний звязок, повязані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Також у вказаному свідоцтві про хворобу зазначено, що постановою ВЛК про придатність ОСОБА_1 до військової служби, його визнано непридатним до військової служби у мирний час та непридатним до служби в поліції. Також позивач зазначив, що наказом ГУ ДФС в Одеській області №354-0 від 17.06.2016 року були внесені зміни до наказу від №308-0 від 06.05.2016 року «Про звільнення майора податкової міліції ОСОБА_1Р.», а саме: змінено підставу звільнення на ст. 64 п. «б» (через хворобу). Підставою цього наказу, як зазначено в самому наказі, є свідоцтво про хворобу №214/4 від 23.05.2016 року.

Як вказує позивач, 20.03.2017 року він звернувся до ГУ ДФС в Одеській області з листом, в якому повідомив про своє право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 ЗУ «Про міліцію», оскільки відповідно до статей 353, 356 Податкового кодексу України, особовий склад податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, держава гарантує правовий та соціальний захист осіб, що проходять службу у складі податкової міліції та на них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені ст.ст. 20-23 ЗУ «Про міліцію». Однак, листом ГУ ДФС України в Одеській області №2346/Г/15-32-04-02-10 від 24.05.2017 року «Щодо розгляду матеріалів» позивача було повідомлено, що матеріали його звернення від 20.03.2017 року були направлені 23.03.2017 року до ДФС України для розгляду та прийняття рішення; заява та матеріали щодо виплати одноразової допомоги у звязку з інвалідністю та втратою працездатності були розглянуті ДФС України та залишенні без задоволення у звязку з тим, що на осіб рядового і начальницького складу податкової міліції поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені ст.ст. 20-23 Закону України «Про міліцію», проте останній втратив чинність 07.11.2015 року, а тому відсутні підстави для підготовки висновків та призначення позивачу одноразової грошової допомоги у звязку з інвалідністю, яка настала внаслідок проходження ним служби у податковій міліції.

Позивач вважає, що з листа ГУ ДФС України в Одеській області №2346/Г/15-32-04-02-10 від 24.05.2017 року «Щодо розгляду матеріалів» вбачається, що відповідачі з різних причин відмовляються виплатити йому встановлені та гарантовані законом соціальні виплати.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення та письмові заперечення, відповідно до яких зазначила, що наказом Головного управління ДФС в Одеській області від 01.02.2016 року №15-о «Про призначення співробітників податкової міліції» майора податкової міліції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника штабу оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області. Наказом Головного управління ДФС в Одеській області від 06.05.2016 року №308-о «Про звільнення майора податкової міліції ОСОБА_1Р.», з урахуванням змін, внесених наказом №354-о від 17.06.2016 року, позивача звільнено в запас Збройних Сил України за п. «б» ст.64 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Як вказала представник відповідачів, ГУ ДФС в Одеській області на виконання Порядку №850 було здійснено розрахунок одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, який здійснюється відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707 та наказом Міністерства доходів і зборів України від 29.11.2013 року №735 та направлено до ДФС України висновок про виплату одноразової грошової допомоги у сумі 65782,08 грн.

Однак за результатами його розгляду ДФС України надала відповідь про відсутність підстав для підготовки висновку про призначення допомоги та її виплати.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що наказом Головного управління ДФС в Одеській області від 01.02.2016 року №15-о «Про призначення співробітників податкової міліції» майора податкової міліції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника штабу оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області (а.с. 53).

Наказом Головного управління ДФС в Одеській області від 06.05.2016 року №308-о «Про звільнення майора податкової міліції ОСОБА_1Р.», відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, звільнено заступника начальника штабу оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області майора податкової міліції ОСОБА_1 в запас Збройних Сил України за ст. 64 п. «г» (через скорочення штатів) (а.с. 54).

Наказом ГУ ДФС в Одеській області №354-0 від 17.06.2016 року "Про внесення змін до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 06.05.2016 року №308-о" були внесені зміни до наказу від №308-0 від 06.05.2016 року «Про звільнення майора податкової міліції ОСОБА_1Р.», а саме: змінено підставу звільнення на ст. 64 п. «б» (через хворобу) (а.с. 55).

Підставою вказаного наказу, як зазначено в самому наказі, є свідоцтво про хворобу від 23.05.2016 року №214/4, видане лікарською комісією ДУ ТМО МВС України по Одеській області.

02.02.2017 року позивач звернувся до ГУ ДФС в Одеській області з листом, в якому повідомив про своє право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.23 ЗУ «Про міліцію» (а.с. 15-17).

До свого письмового звернення від 02.02.2017 року позивач додав наступні документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги; довідку медичної установи серії 10 ААВ №127128; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення 2 групи інвалідності серії 10 ААВ №803225; копію свого паспорту; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копію свого пенсійного посвідчення; довідку про грошове забезпечення.

Листом від 15.02.2017 року за №346/Г/15-32-04-02-10 ГУ ДФС України в Одеській області повернуло позивачу його матеріали, залишивши без задоволення з метою приведення їх у відповідність до вимог чинного законодавства (а.с. 59).

20.03.2017 року позивач звернувся до ГУ ДФС України в Одеській області з заявою (рапортом) про проведення виплати йому одноразової грошової допомоги у звязку з тим, що у період проходження служби в податковій міліції, ним отримана 2 група інвалідності (а.с. 60).

23.03.2017 року посадові особи ГУ ДФС України в Одеській області склали висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України відповідно до п.1.2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707, у сумі 65782,08 грн. (а.с. 62).

Вказаний висновок 23.03.2017 року за №1188/8/15-32-04-02-07 ГУ ДФС України в Одеській області був направлений до ДФС України для розгляду та прийняття рішення (а.с. 61).

ДФС України, розглянувши лист ГУ ДФС в Одеській області від 23.03.2017 року за № 1188/8/15-32-04-02-07 щодо виплати одноразової грошової допомоги колишньому працівнику податкової міліції ОСОБА_1 у звязку з встановленням інвалідності та втратою працездатності, повідомила, що розрахунок та виплата одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції здійснюється підрозділом, у якому проходив службу працівник податкової міліції, згідно з Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2007 року №707.

ДФС України зазначено, що статтею 365 Податкового кодексу України передбачено, що держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію». 07 листопада 2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію». ОСОБА_1 встановлено групу інвалідності 07 червня 2016 року, тому готувати висновки про призначення зазначеної допомоги після вказаної дати законні підстави відсутні.

Крім того, ДФС України повідомила, що розгляд матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції буде відновлено після внесення відповідних змін до Податкового кодексу України чи прийняття нового нормативно-правового акту (лист ДФС України від 19.04.2017 року №9889/7/99-99-04-04-02-17) (а.с. 63).

Листом від 24.05.2017 року за №2346/Г/15-32-04-02-10 Головне управління ДФС в Одеській області повідомило ОСОБА_1, що його звернення від 20.03.2017 року розглянуто ДФС України, та за результатами розгляду встановлено відсутність підстав для підготовки висновків про призначення одноразової допомоги у звязку з встановленням інвалідності та втратою працездатності (а.с. 64).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 356.1 ст.356 Податкового кодексу України передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно із ч.6 ст.23 Закону України «Про міліцію» №565-XII від 20.12.1990 року (в редакції Закону №208-VIII від 13.02.2015 року, який набрав чинності 12.03.2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

31.10.2015 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, які визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Відповідно до п.2 Порядку №850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно п.3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обовязків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Закон України «Про міліцію» №565-XII від 20.12.1990 року втратив чинність 07.11.2015 року у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року.

В той же час, відповідно до абз.3 п.15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Проаналізувавши наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що за колишніми працівниками міліції, а також податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, органах податкової міліції, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України на дату встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно наявних в матеріалах справи довідок (а.с. 21-22) до акту огляду МСЕК та про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, за результатами огляду, проведеного 22.05.2017 року, позивачу встановлена 2 група інвалідності, причини інвалідності повязані із проходженням служби в ОВС.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року «Про затвердження Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України №208-VIII від 13.02.2015 року «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007 року.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що норма ст.23 Закону України «Про міліцію» підлягає застосуванню до спірних правовідносин в редакції Закону №208-VIII від 13.02.2015 року, який набрав чинності 12.03.2015 року, оскільки втрата працездатності та інвалідності встановлені позивачу після набрання чинності Законом №208-VIII від 13.02.2015 року.

Отже, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, в звязку із встановленням інвалідності II групи.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем - ГУ ДФС в Одеській області безпідставно було визначено у висновку від 23.03.2017 року про призначення позивачу одноразової грошової допомоги розмір такої допомоги, що підлягає виплаті, менший, ніж встановлено Законом №208-VIII від 13.02.2015 року та Порядком №850.

Призначення одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі відповідно до Порядку №707 було б можливим лише за умови, якби він мав право на отримання такої допомоги до 12.03.2015 року. Однак, оскільки позивач набув таке право після 12.03.2015 року, розмір допомоги має бути визначений саме у відповідності із вказаним Законом №208-VIII та Порядком №850.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставним незастосування відповідачами положень Закону України «Про міліцію» (в редакції Закону №208-VIII від 13.02.2015 року, який набрав чинності 12.03.2015 року) до спірних правовідносин та протиправним визначення ГУ ДФС в Одеській області у висновку розміру грошової допомоги меншого, ніж встановлено законом.

В той же час, вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності ДФС України щодо не розгляду документів і не прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, що не повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, суд враховує, що оскільки ДФС України розглянула лист ГУ ДФС в Одеській області від 23.03.2017 року № 1188/8/15-32-04-02-07 щодо виплати одноразової грошової допомоги колишньому працівнику податкової міліції ОСОБА_1 та фактично прийняла рішення про відмову у такій виплаті, оформивши цю відмову листом від 19.04.2017 року №9889/7/99-99-04-04-02-17 (а.с. 63), протиправна бездіяльність з боку ДФС України відсутня, а тому в задоволенні цієї вимоги позивача належить відмовити.

Статтею 11 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, вирішуючи позов ОСОБА_1, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним рішення Державної фіскальної служби України про повернення матеріалів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з настанням інвалідності, оформлене листом № 9889/7/99-99-04-04-02-17 від 19.04.2017 року, адресованим ГУ ДФС в Одеській області.

При цьому, вирішуючи позовну вимогу щодо зобовязання ДФС України розглянути документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, що повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та прийняття за наслідками розгляду вказаного питання відповідного рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні.

Заявлення позивачем такої вимоги є передчасним, оскільки до ДФС України висновок ГУ ДФС в Одеській області, оформлений відповідно до Порядку №850 ще не надходив, тому як обовязок скласти такий висновок покладається на ГУ ДФС в Одеській області лише даним судовим рішенням.

Згідно з положеннями ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з вимогами ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наданих доказів та встановлених судом обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 69, 71, 86, 159-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо визначення у висновку про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, що повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ у розмірі чотирирічного грошового забезпечення в сумі 65782,08 грн. відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від12.05.2007 року №707.

Зобовязати Головне управління ДФС в Одеській області за заявою ОСОБА_1 від 20.03.2017 року скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом України Про міліцію від 20.12.1990 року №565-ХІІ, із визначенням розміру одноразової грошової допомоги, що підлягає виплаті ОСОБА_1 згідно статті 23 Закону України Про міліцію від 20.12.1990 року №565-ХІІ, в редакції Закону від 13.02.2015 року №208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015 року і згідно Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року виходячи із розрахунку 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та направити цей висновок разом з іншими матеріалами до ДФС України для прийняття відповідного рішення.

Визнати протиправним рішення Державної фіскальної служби України про повернення матеріалів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з настанням інвалідності, оформлене листом № 9889/7/99-99-04-04-02-17 від 19.04.2017 року, адресованим ГУ ДФС в Одеській області.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя В.В. Андрухів

Суддя Н.В. Бжассо

Суддя О.А. Вовченко