Справа № 335/9480/17
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/9480/17 2-а/335/434/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 749233 від 20 червня 2017 р., притягнення інспектора до відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення АР № 749233 від 20 червня 2017 р., якою на позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., притягнути відповідача до відповідальності за надання завідомо хибних свідчень, наклеп та фабрикування справи.

В обґрунтування позову зазначив, що 29.05.2017 позивач, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 1102, д.н. НОМЕР_1, рухався по вул. С. Тюленіна в м. Запоріжжі, де був зупинений інспектором патрульної поліції, який повідомив про порушення позивачем вимог п. 17.1 Правил дорожнього руху України та почав протиправно, всупереч положенням Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вимагати предявлення полісу про страхування цивільно-правової відповідальності. З приводу порушення він пояснив, що вимушено виїхав на смугу громадського транспорту через необхідність обїзду перешкоди, яка була виставлена на дорозі через роботу комунальної служби «Зеленбуд». Проте, постанову щодо нього винесла інспектор Кочина А.А., яка фактично справу не розглядала. Також йому не були надані докази правопорушення, не були розяснені процесуальні права та допущено ряд інших вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Крім того, не було враховано, що автомобіль позивача був застрахований, проте він не був зобовязаний предявляти поліс. Він оскаржив винесену постанову від 29.05.2017, але внаслідок розгляду скарги було винесено постанову АР № 749233 від 20 червня 2017 р., з якою позивач також не погоджується через відсутність в його діях порушень вимог закону, а також через неправомірність дій інспектора поліції ОСОБА_2 З наведених підстав просив позов задовольнити.

Ухвалою від 14.08.2017 до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучене Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що 29.05.2017 відносно позивача було винесено дві постанови про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 17.1 Правил дорожнього руху України, а також за те, що він не був пристебнутий ременем безпеки та не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Позивач оскаржив у встановленому порядку постанови від 29.05.2017 до Управління патрульної поліції м. Запоріжжя, внаслідок чого було скасовано постанову, винесену за порушення вимог п. 17.1 Правил дорожнього руху України та прийнято постанову АР № 749233 від 20 червня 2017 р. При цьому, 20 червня 2017 р. справа розглядалась у присутності позивача в Управлінні патрульної поліції в м. Запоріжжі, під час розгляду справи позивачеві були розяснені права, про що міститься відмітка у постанові, та дотриманні інші вимоги законодавства. Просила у позові відмовити.

Представник третьої особи у судове засіданні не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник третьої особи суду не надавав. За таких обставин та враховуючи приписи ст. 128 КАС України суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, які зявились у судове засідання, дослідивши докази, що наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.

20.06.2017 інспектором роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 прийнято постанову АР № 749233, за змістом якої 29.05.2017 о 13:50 год. в м. Запоріжжі, позивач, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 1102», д.н. НОМЕР_1, який обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременями безпеки та не предявив полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 «в», п. 2.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). На підставі ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У судовому засіданні встановлено, що постанова АР № 749233 від 20 червня 2017 р. винесена відповідачем за наслідками оскарження попередньо винесених нею постанов від 29 травня 2017 р. При цьому, у постанові АР № 749233 від 20 червня 2017 р. не ставилось питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення п. 17.1 ПДР України.

Відповідно до положень частин першої-третьої статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом із тим, позов ОСОБА_1 ґрунтується, в тому числі, на відсутності в його діях порушень пункту 17.1 ПДР України. Щодо не порушення позивачем вимог п. 2.3 «в» ПДР України позов жодних обґрунтувань та посилань на докази не містить. Також не було встановлено таких даних й у судовому засіданні. Зміст поданих позивачем скарг до Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі від 06.06.2017 та від 30.06.2017 посвідчує, що позивач не спростовував це порушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення як 29.05.2017, так і 20.06.2017.

Що стосується посилання позивача на неправомірність вимоги інспектором поліції полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то суд зазначає, що вимогами ч. 1 ст. 126 КУпАП прямо передбачається відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

У даному випадку позивач не спростовує факту не предявлення полісу інспектору поліції, а стверджує про відсутність повноважень для перевірки цього полісу.

Разом із тим, позивач як особа, що керує транспортним засобом, має чітко дотримуватися вимог ПДР України, КУпАП, і не допускати порушення вимог закону. Із обовязками позивача кореспондують відповідні права відповідача як особи, що здійснює контроль за порушенням вимог законодавства та має повноваження притягати до адміністративної відповідальності осіб, які ці вимоги порушують.

У даному випадку вимогами п. 2.1 г ПДР України встановлено обовязок водія мати при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Посилання позивача на ОСОБА_3 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не може бути застосовано у даних правовідносинах, оскільки цей ОСОБА_3 має чітко визначену сферу його дії регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, про що вказано у преамбулі цього Закону. ОСОБА_3 також не звільняє позивача від обовязку мати при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Під час розгляду справи позивач не спростував цього порушення, а навпаки, стверджував, що, можливо, цей поліс і був у нього в автомобілі, але він не вважав за потрібне його знайти, оскільки вважав, що у відповідача відсутні повноваження на його перевірку.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови керувався ПДР України, КУпАП; в постанові чітко описано правопорушення, яке було скоєно. Отже, інспектор діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги у частині визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги позивача про притягнення відповідача до відповідальності за надання завідомо хибних свідчень, наклеп та фабрикування справи, то ці вимоги виходять за межі компетенції адміністративного суду, який розглядає справу про оскарження адміністративного стягнення відповідно до ст. 171-2 КУпАП. Поряд із цим, інспектор Кочина А.А. є працівником Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі, яке і уповноважено вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію».

Підсумовуючи викладене, у задоволенні адміністративного позову суд відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 жовтня 2017 р.

Повний текст постанови виготовлено 24 жовтня 2017 р.

Суддя А.В. Шалагінова