Справа № 826/7960/16
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року м. Київ К/800/36667/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Горбатюка С.А. Єрьоміна А.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року

у справі № 826/7960/16

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТРО Кеш енд Кері Україна"

до Київської міської митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної

вартості товарів,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТРО Кеш енд Кері Україна" звернулося до суду з позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 18.03.2016 року за №100270004/2016/000014/2.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що твердження митного органу про неможливість застосування обраного позивачем методу визначення митної вартості товару за ціною договору стосовно товару, який імпортується (вартості операції), є необґрунтованим, а документи, подані останнім до митного органу, відповідають вимогам чинного законодавства

Не погоджуючись рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Київська міська митниця ДФС подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТРО Кеш енд Кері Україна" направило на адресу Вищого адміністративного суду України письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких просило залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.10.2003 року між ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна», як покупцем, та компанією «Метро Груп Байінг ХК Лімітед» (Гонконг), як продавцем, був укладений контракт № 0103. Згідно умов вказаного контракту (з урахуванням змін внесених до нього додатковими угодами № 17 від 01.01.2011 і № 21 від 01.10.2013) продавець від імені покупця проводить ринкові дослідження та готує для покупця комерційні пропозиції з непродовольчого асортименту, а покупець обирає та замовляє товари з запропонованого асортименту. Крім того, продавець продає, а покупець купує товари, опис та вартість яких на умовах DАР-Київ (Інкотермс-2000) визначається в рахунках-фактурах на кожну партію (далі - зовнішньоекономічний контракт).

Згідно п. 5.1, 5.2, 5.4, 6.1 - 6.3, 7.1, 7.2 і 8.1 цього договору продавець постачає товари окремими партіями на умовах DАР-Київ (Інкотермс 2000). За дорученням продавця відправником може бути виробник товару, вказаний в товаросупроводжувальній документації на кожну партію товару. Датою постачання вважається дата передачі товару покупцеві перевізником продавця, що буде підтверджено товаросупроводжувальною документацією.

Прийом-передача товару здійснюється в місті Києві за товаротранспортною накладною транспортної організації, що прийняла товар до перевезення.

Ціни товарів розуміються на умовах DАР-Київ (Інкотермс-2000) без сплати імпортних митних платежів. Загальна вартість товарів, що поставляються за контрактом, складає 1 000 000 млн. євро або еквівалент в доларах США. Вартість окремих товарів, що надходитимуть за контрактом визначається в рахунках-фактурах. Ціни за даним контрактом включають вартість пакування і маркування.

Оплата продавцю згідно даного контракту здійснюється покупцем в євро або доларах США в термін 90 діб після завершення митного очищення. Оплата здійснюється банківським переказом на рахунок продавця.

Також сторони домовились, що даний договір дійсний з моменту його підписання та діє протягом 2 років. Строк дії цього договору автоматично пролонгується на кожний наступний період тривалістю в 1 рік, якщо не буде припинений достроково будь-якою стороною шляхом направлення іншій стороні відповідного письмового повідомлення.

На виконання вимог зазначеного контракту, додаткових угод до такого контракту та рахунків-фактур (інвойсів) компанією «Метро Груп Байінг ХК Лімітед» здійснено на адресу ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» поставку товарів, в тому числі на підставі інвойсу № 16-010.211/01 від 05.02.2016 року - сік тропічних плодів без додавання цукру, неконцентрований, з числом Брікса 2,5 - 3 г/см.куб.: кокосове молоко консервоване 17 - 18% жирності, ж/б 400 мл, арт. 1111111 - 7020 шт; склад: молоко кокосове 75%, вода, стабілізатори. Не містить доданого спирту, незброджене. Термін придатності 2 роки. Виробник: Thai Coconut Public Company Limited; торгівельна марка: Thai Coconut; країна виробництва: Таїланд, - в обсязі 2 808 кг (вага нетто) всього на загальну суму 4 633,20 доларів США (що в еквіваленті на національну валюту становить 124 376,82 грн.).

З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, уповноваженим позивачем декларантом (ПП «Український брокерський центр»), 17.03.2016 року до митниці (Митний пост «Столичний» Київської міської митниці ДФС) була подана вантажна митна декларація за № 100270004/2016/303249 (далі - ВМД). Митна вартість товарів у зазначеній ВМД була визначена відповідно до пп. 1 п. 1 статті 57 Митного кодексу України (далі - МК України) за «основним методом» (тобто, за ціною договору (контракту)).

На підтвердження заявленої митної вартості товару та визначення такої вартості за основним методом декларантом 17.03.2016 року подано до митного органу наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) № 0103 від 15.10.2003 року; додаткові угоди до цього зовнішньоекономічного контракту (в тому числі додаткову угоду № 17 від 01.01.2011 року); рахунок-фактуру (інвойс) № 16-010.211/01 від 05.02.2016 року; міжнародну автомобільну накладну (CMR) № Н1603-220120-008 від 10.03.2016 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) № 2730 від 10.03.2016 року; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) № 2730 від 10.03.2016 року; інформацію про позитивні результати здійснення ветеринарно-санітарного контролю (державного контролю) всіх харчових продуктів № 2730 від 10.03.2016 року; декларацію про походження товару №16-010.211/01 від 05.02.2016 року; копію митної декларації країни відправлення № MRN 16DE60M3 від 10.03.2016 року; договір про надання послуг митного брокера № 20-SCM/2015 від 02.01.2015 року.

Під час перевірки митницею електронної МД № 100270004/2016/303249 спрацювали критерії Автоматичної системи управління ризиками (АСАУР) за кодами: 105-2 (контроль правильності визначення митної вартості товарів), 106-2 (витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів). За результатами дослідження наданих декларантом позивача до митного оформлення документів митний орган дійшов висновку, що такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та містять розбіжності.

У зв'язку із виникненням сумніву стосовно правильності визначеної позивачем митної вартості імпортних товарів, митним органом була висунута вимога про надання для підтвердження заявленої митної вартості впродовж 10 календарних днів додаткових документів згідно частини третьої статті 53 зазначеного Кодексу, а саме: документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; банківські платіжні документи, що підтверджують вартість товарів; копію митної декларації країни відправлення; договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У відповідь декларант повідомив митницю про відсутність можливості надати витребувані документи.

18.03.2016 року відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 100270004/2016/000014/2, згідно якого митна вартість товару була підвищена до 9 659,52 доларів США та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100270004/2016/00015.

Підставою для коригування митної вартості товарів у рішенні № 100270004/2016/000014/2 стало те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. А саме як зазначено у графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідно до п. 6.3 зовнішньоекономічного контракту від 15.10.2003 року № 0103 вартість за даним контрактом включає вартість пакування і маркування товару. Проте документи, які б містили відомості або дані щодо числових значень стосовно вищезазначених витрат, не надавались. Також в інвойсах від 05.02.2016 № 16-010.211/01 вказано, що умовами поставки є DAP Kyiv, а умовами закупівлі - FOB Bangkok/Laem Chabang. Але документи, які б містили відомості або дані щодо числових значень стосовно витрат на навантаження, транспортування та страхування вантажу від міст Bangkok/Laem Chabang, не надавались.

У зв'язку з цим було здійснено коригування митної вартості товарів за резервним методом (методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) з урахуванням відомостей про раніше визначені митним органом митні вартості за ВМД № 100270004/2015/298059 від 21.04.2015 року та № 100270004/2015/305425 від 15.12.2015 року.

18.03.2016 року в порядку частини сьомої статті 55 Митного кодексу України декларантом подано відповідачу митну декларацію № 100270004/2016/303289, згідно якої товари були випущенні у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій відповідно до розд. Х Митного кодексу України.

07.04.2016 року ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» звернулося до начальника Київської міської митниці ДФС із заявою (вих. № 1113 від 07.04.2016 року), в якій вимагало скасувати рішення від 18.03.2016 року № 100270004/2016/000014/2. До цього листа від 07.04.2016 року в якості додаткових доказів на підтвердження обґрунтованості розміру заявленої митної вартості були додані копії прайс-листа виробника товару та експертного висновку Київської торгово-промислової палати від 17.03.2016 року № Ц-307.

У відповідь Київська міська митниця ДФС своїм листом від 20.04.2016 року № 2833/10/26-70-19-01 повідомила позивача про відсутність підстав для скасування рішення від 18.03.2016 року № 100270004/2016/000014/2. Зокрема, в тексті цього листа відповідач зазначив, що при порівнянні рівня заявленої митної вартості товару (код згідно УКТЗЕД , митна вартість - 1,65 USD/кг) з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, було встановлено, що ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» вже здійснювало митне оформлення вищезазначеного товару за ВМД від № 100270004/2015/298059 21.04.2015 року та № 100270004/2015/305425 від 15.12.2015 року на виконання того ж самого зовнішньоекономічного договору (контракту). Рівень митної вартості товару за вказаними ВМД становив 3,44 USD/кг. При цьому, така митна вартість товару була визначена митним органом згідно рішень про коригування митної вартості від 15.12.2015 року № 100270004/2015/000234/2 та від 09.10.2014 року № 100270002/2014/000433/2 за резервним методом.

Переглядаючи рішення, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 частини п»ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано документи, що підтверджують вартість товару за ціною договору та не містять розбіжностей.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Зі змісту оскаржуваних рішень про визначення митної вартості товарів, митну вартість було визначено за шостим (резервним) методом.

Як вбачається з пояснювальної записки спірних рішень митного органу, підставою не застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) стало те, що подані декларантом документи містять розбіжності, а витребовуваних додаткових документів на запит митного органу не надано.

Обґрунтовуючи наведений висновок, митний орган зазначив, що до митного оформлення товару декларантом не було подано документи на підтвердження витрат на маркування та пакування товару.

Пунктом 6.3 зовнішньоекономічного контракту від 15.10.2003 року № 0103 передбачено, що вартість за даним контрактом включає вартість пакування і маркування товару.

Згідно рахунку-фактури (інвойсу) № 16-010.211/01 від 05.02.2016 року вартість поставленого товару (кокосового молока консервованого, терміном придатності 2 роки, у кількості 7 020 штук об'ємом по 6,40 см.куб., загальною вагою нетто 2 808 кг та вагою брутто 3455,75 кг) визначена продавцем у розмірі 4 633,20 доларів США.

Поставка товару згідно такого інвойсу та міжнародної автомобільної накладної (CMR) № Н1603-220120-008 від 10.03.2016 року здійснюється на умовах DAР-Київ, що відповідає умовам зовнішньоекономічного контракту.

При цьому, додатково в інвойсі № 16-010.211/01 від 05.02.2016 року були зазначені відомості про закупівлю компанією «Metro Group Buying HK Limited» зазначеного товару у виробника - компанії «Thai Coconut Public Company Limited» на умовах FOB Bangkok/Laem Chabang.

Цим самим спростовуються доводи скаржника стосовно того, що позивачем не надано документи, які б містили числові відомості стосовно витрат на навантаження, транспортування та страхування вантажу від /Laem Chabang.

Згідно Інкотермс (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (в редакції 2010 року), що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі-продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін термін DAР (англ. Delivered at Place), або «Постачання в місце призначення» означає, що продавець здійснює поставку, коли товар надано у розпорядження покупця на прибулому транспортному засобі, готовий до розвантаження та в узгодженому місці призначення. Продавець в даному випадку несе всі ризики, пов'язані з доставкою товару у вказане місце. DAP вимагає від продавця виконання митних формальностей, пов'язаних з вивезенням товару, якщо такі передбачаються. Водночас продавець не зобов'язаний виконувати митні формальності для ввезення товару (зокрема сплачувати імпортні митні платежі).

Таким чином, витрати на транспортування до місця призначення та витрати на маркування та пакування товару поніс продавець. Страхування товару не здійснювалося.

З поданої декларантом митному органу декларації митної вартості вбачається, що витрати на страхування та інші складові у складі митної вартості не заявлялись, а митна вартість товару визначена декларантом виключно на підставі контрактної (договірної) вартості.

З огляду на викладене, твердження скаржника, що надані декларантом документи містили не всі відомості, що підтверджують числове значення митної вартості, зокрема, відомостей про витрати на маркування, пакування і транспортування, не відповідають фактичним обставинам справи.

Стосовно неподання декларантом додаткових документів, то в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2012 року.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог.

Згідно частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС - відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року у справі № 826/7960/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді