Справа № 753/18384/17
Суддя: Шклянка М. П.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/670/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2017 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Каєва Шклянка М.П., розглянувши в скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за вислугу років та проведення її перерахунку. В обґрунтування своїх вимог посилається на не, що з вересня 2011 року перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та до 01.04.2015 року отримувала пенсію, призначену довічно на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Вказує, що надалі продовжує працювати органах прокуратури. З прийняттям Закону України № 213-VІІІ від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» відповідачем з 01.04.2015 виплату пенсії позивачу було припинено. Рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016, визнано неконституційними положення Закону України № 213-VІІІ від 02.03.2015 стосовно зменшення/припинення з 01.06.2015 виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці на період їх роботи на певних посадах та перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання. Позивач вважає, що вказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними такі норми закону, відповідно до яких їй, на період роботи на посаді прокурора, припинено виплату пенсії та заборонено її перерахунок, а тому звернулась до відповідача з заявою про відновлення виплати їй пенсії без обмеження її граничного розміру та проведення перерахунку з раніше призначеної мені пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 27 лютого 2017 №18-124-зп у розмірі 90 відсотків та виплати без обмеження граничного розміру пенсії, у зв'язку зі збільшенням посадових окладів та відповідно заробітної плати на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Листом Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві від 03 жовтня 2017року № 2500/8 позивачу відмовлено у поновленні виплати пенсії, оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774 у 2017 році продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її конституційні права, а тому звернулась до суду з даним позовом та просить визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києва стосовно відмови їй у відновленні виплати з 01.06.2015 раніше призначеної довічно пенсії за вислугу років та проведенні її перерахунку відповідно до довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 27 лютого 2017року № 18-124-зп у розмірі 90 відсотків та виплати без обмеження граничного розміру пенсії та зобов'язати відповідача відновити їй з 01.06.2015 виплату раніше довічно призначеної за вислугою років пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції чинній на момент призначення пенсії) та провести її перерахунок згідно з довідкою Генеральної прокуратури України від 27 лютого 2017року № 18-124зп про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111),) з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку, без обмеження граничного розміру та виплатити різницю за минулий час (12 місяців) з 27лютого 2016року.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

З врахуванням того, що у справі наявні достатні докази, суд приходить до висновку про можливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання, а відтак у відповідності до ч.4 ст.183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач в наданий строк надав суду свої заперечення, в яких позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Судом встановлено, що в органах прокуратури на прокурорських посадах позивач працюю з 1994 року та на даний час обіймає посаду начальника відділу підтримання державного обвинувачення у вищих судах управління підтримання державного обвинувачення Департаменту підтримання державного обвинувачення та представництва інтересів громадянина або держави в судах Генеральної прокуратури України.

З вересня 2011 року позивач перебуваю на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та до 01.04.2015 отримувала пенсію, призначену мені довічно на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.(ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-І1І, що діяла станом на час призначення пенсії)).

З прийняттям Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» відповідачем з 01.04.2015 виплату позивачу пенсії було припинено.

Рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016, визнано неконституційними положення Закону України № 213-VІІІ від 02.03.2015 стосовно зменшення/припинення з 01.06.2015 виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці на період їх роботи на певних посадах та перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання.

Вважаючи, що вказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними такі норми закону, відповідно до яких позивачу, на період роботи на посаді прокурора, припинено виплату пенсії та заборонено її перерахунок, ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою про відновлення виплати їй пенсії без обмеження її граничного розміру та проведення перерахунку з раніше призначеної мені пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 27 лютого 2017 №18-124-зп у розмірі 90 відсотків та виплати без обмеження граничного розміру пенсії, у зв'язку зі збільшенням посадових окладів та відповідно заробітної плати на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Листом Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві від 03 жовтня 2017року № 2500/8 позивачу відмовлено у поновленні виплати пенсії, оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774 у 2017 році продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам.

З такою відмовою відповідача погодиться не можна, виходячи з наступного.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ст.ст. 1, 8 Основного Закону України).

Згідно з ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 22 Конституції гарантується, що конституційні права людини не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (яким внесено зміни до п. 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 p.), що набрали законної сили з 01.04.2015, тимчасово у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, на яких поширюється дія цього закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у період роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

В подальшому Законом України від 24.12.2015 № 911 -VIII (яким внесено зміни до п. 15 ст. 86 нового Закону України «Про прокуратуру» 2015 р.) термін дії цих обмежень встановлено з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Законом України від 06.12.2016 № 1774 термін дії обмежень продовжено до 31 грудня 2017 року ( ч.15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14.10.2014 № 1697-YII)

Згідно з п. 2 розділу III Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII, порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, встановленим цим Законом, поширюється на пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії.

Відповідно до п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII, у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Разом з тим, як зазначено вище, пенсія позивачу призначалась та виплачувалась на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 3668-VI (3668-17) від 08.07.2011, а тому до неї не можуть застосовуватись положення Законів України від 02.03.2015 № 213-VIII, від 24.12.2015 № 911 -VIII, від 06.12.2016 № 1774 якими внесено зазначені вище зміни до Закону України «Про прокуратуру», оскільки дія закону не має зворотної сили у часі.

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 (набрало законної сили 08.02.2006), положення ст. 58 Конституції України про незворотність дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, визначено, що у разі набуття чинності певного закону, нормами якого призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

Крім того, до позивача також не можуть бути застосовані положення законів, які погіршують її становище, у тому числі Закону України № 911-VIII від 28.12.2014, яким внесено змін до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», якою зменшено встановлення (призначення) розміру пенсії до 60 відсотків від суми місячної заробітної плати. Оскільки, ці положення не стосуються вже призначеної пенсії.

З огляду на викладене, підлягає відновленню виплата позивачу пенсії, яка була призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», та яку вона отримував до 01.04.2015, оскільки відпали обставини, які б перешкоджали отримувати пенсію за вислугою років.

Така ж позиція викладена і в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016 у справі № 577/4895/15-а.

Крім того, суд вважає відмову відповідача у перерахунку пенсії позивачу необґрунтованою, з огляду на наступне.

Так, Згідно ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (із змінам та доповненнями) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 90% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчисленні пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Також, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Крім того, відповідно до частин 17, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-ІІІ), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути призначено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно- правових актів» ( пункт 3)з 1 грудня 2015 року підвищено на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців органів прокуратури, розміри яких затвердженої постановами Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268, від 31.05.2012 №505, що дає позивачу право на перерахунок пенсії, призначеної на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від отримуваної заробітної плати працівника Генеральної прокуратури України (довідка від 27 лютого 2017року №180124 з/п).

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом №76-УІІІ від 28.12.2014 зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Окрім цього, оскільки пенсія позивачу була призначена до набрання законної сили Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, а саме до 01.10.2011, яким внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, вважаю, що зазначені обмеження на мене не поширюються.

Це ж слідує з п.2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

У випадках, коли з набуттям чинності певним законом, його дії припиняють дію положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

За таких обставин, застосоване щодо позивача відповідачем положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за № 213-VIII, погіршує її права, а тому суперечить Конституції України.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8,9,70,71,94, 158-163,167, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києва стосовно відмови ОСОБА_2 у відновленні виплати з 01.06.2015 раніше призначеної довічно пенсії за вислугу років та проведенні її перерахунку відповідно до довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 27 лютого 2017року № 18-124зп у розмірі 90 відсотків та виплати без обмеження граничного розміру пенсії.

Зобов'язати Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного ФондуУкраїни в м. Києва відновити ОСОБА_2 з 01.06.2015 виплату раніше довічно призначеної за вислугою років пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) та провести її перерахунок згідно з довідкою Генеральної прокуратури України від 27 лютого 2017 року № 18-124зп про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ), з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю за минулий час (12 місяців) з 27лютого 2016року.

Постанова може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: