Справа № 804/3208/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2017 р. Справа № 804/3208/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О.В.
при секретарі с/з Максименко Е.М.
представника позивача Гарбуз Ю.М.
представника позивача Мокич Д.М.
представника відповідача Макієвської О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовом Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» до Солонянського районного військового комісаріату Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії,-
Державна установа «Солонянська виправна колонія №21» звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Солонянського районного військового комісаріату Дніпропетровської області з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 07.08..2017 року, просила визнати протиправним направлення повісток працівникам Державної установи «Солонянська виправна колонія №21», які знаходяться на спеціальному обліку у кадрах ДКВС України для проходження строкової військової служби.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо направлення працівників Державної установи на проходження строкової військової служби, оскільки згідно до чинного законодавства Закону України «Про національну поліцію», на осіб рядового та начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, зокрема порядок і умови проходження служби, в частині відстрочки від призову для продовження професійної діяльності.
В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали.
Представник Солонянського районного військового комісаріату Дніпропетровської області проти позову заперечував та зазначав, що посилання позивача на порушення районним військовим комісаріатом приписів ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» є необґрунтованим, оскільки даною нормою передбачено зняття з військового обліку військовозобов`язаних поліцейських, у тому числі слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами, які здійснюють підготовку поліцейських, та їх передачу до кадрів поліції. Будь-яких приписів щодо зняття з військового обліку призовників дана норма не містить. Крім того, представником відповідача зазначено, що позивачем пропущений строк звернення до суду передбачений ст. 99 КАС України.
Заслухавши представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
06.10.2016 року на адресу Солонянської виправної колонії надійшов рапорт від працівника установи ОСОБА_1 з проханням про звільнення від службових обов`язків у зв`язку із призовом на строкову військову службу та лист ід Солонянського районного військового комісаріату про те, що установа зобов`язана зберігати для працевлаштованих військовослужбовців робоче місце, посаду та середню заробітну плату на весь час військової служби на термін та у випадках передбачених законом.
26.10.2016 року позивачем направлено лист №21/16-6861 до ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також до відома керівнику Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 про те, що на осіб рядового та начальницького складу, які проходять службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, не поширюються приписи Кодексу законів про працю та відповідно до ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» вони підлягають зняттю з військового обліку військовозобов`язаних осіб, та передаються у кадри поліції.
Листом від 10.11.2016 року №2/3564 Солонянським районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області надано відповідь, якій зазначено, що відстрочка від призову на строкову військову службу для продовження професійної діяльності надається громадянам призивного віку, в тому числі поліцейським, на весь період їх служби. В свою чергу працівники виправної установи не мають статусу поліцейських, а отже приписи ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» на них не поширюються.
В подальшому, на підставі Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2017 році» від 24.02.2017 року №44/2017 відповідачем направлено до Солонянської виправної колонії №21 розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про здійснення оповіщення та забезпечення гарантованого прибуття до призовної дільниці громадян призовного віку, які працюють у підпорядкованій установі.
Позивач, листом від 27.04.2017 року, повідомив про необхідність зняття з військового обліку призовників, які працюють в установі, у зв`язку з тим, що на осіб рядового та начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, зокрема в частині відстрочення від строкового призову.
05.05.2017 року листом №2/1105 відповідачем направлено лист Начальнику Солонянської виправної колонії №21, з вимогою про негайне сповіщення призовників та забезпечення гарантованого їх прибуття до призовної дільниці згідно до доданих повісток (всього 15 осіб). Відповідачем наголошено на тому, що на працівників виправної установи не поширюються приписи Закону України «Про національну поліцію» щодо зняття з військового обліку призовників; та вказано, що приховування призовного ресурсу зі сторони адміністрації є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення адміністративної відповідальності.
Вважаючи подібні дії протиправними позивач звернувся до суду.
Суд, вирішуючи справу по суті, виходить з наступного.
Правові відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України №2232-XII).
За змістом частини 1 статті 1 Закону України №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає, зокрема, проходження військової служби (частина 3 статті 1 Закону України №2232-ХІІ).
Частиною 7 статті 1 Закону України №2232-ХІІ визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати, а також інші, визначені цією статтею органи та установи.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 2232-XII на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 15 Закону № 2232-XII призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин.
Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами.
Статтею 16 Закону № 2232-XII передбачено, що для проведення призову громадян України на строкову військову службу в районах (містах) утворюються призовні комісії.
На районні (міські) призовні комісії покладається: організація медичного огляду призовників та призов громадян України на строкову військову службу з призначенням їх для служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; надання призовникам відстрочки від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 17 цього Закону; звільнення призовників від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 18 цього Закону, взяття їх на облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку; направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, для проходження випробувань та складання вступних іспитів або прийняття рішення про відмову в такому направленні; направлення до лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання (перебування) громадян, яких визнано тимчасово непридатними до військової служби; організація роботи з вивчення особистостей призовників, їх морально-ділових якостей та сімейного стану; направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на призовників, які ухиляються від призову на строкову військову службу; внесення на розгляд призовної комісії вищого рівня клопотань щодо надання громадянам України відстрочок від призову на строкову військову службу у випадках, не передбачених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 2232-XII відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.
Згідно до абз.7 ч.13 ст. 17 Закону № 2232-XII відстрочка від призову на строкову військову службу для продовження професійної діяльності надається таким громадянам призовного віку зокрема поліцейським - на весь період їх служби.
У відповідності до приписів ст.17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно до п.5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.
Відповідно до п.6 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські, у тому числі слухачі та курсанти вищих навчальних закладів із специфічними умовами, які здійснюють підготовку поліцейських, та які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, на час служби в поліції знімаються з такого обліку і перебувають у кадрах поліції.
З наведеної норми вбачається, що положеннями п.6 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено зняття з військового обліку військовозобов`язаних поліцейських.
Згідно до ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призовниками є особи, приписані до призовних дільниць», в свою чергу, «військовослужбовці це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави».
Відповідно до п.5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зняттю з військового обліку призовників та військовозобов`язаних у військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України:
1) з військового обліку призовників:
які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;
які вибувають на строк більше трьох місяців за межі України;
які взяті згідно з рішеннями комісії з питань приписки або призовної комісії на облік військовозобов`язаних;
які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу;
які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу";
2) з військового обліку військовозобов`язаних:
які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;
які після проходження строкової військової служби прийняті на військову службу до інших військових формувань або на службу до Національної поліції, податкової міліції, в органи і підрозділи цивільного захисту, в Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України та в Державну кримінально-виконавчу службу України;
які вибули на строк більше трьох місяців за межі України;
в інших випадках за рішенням Міністерства оборони України.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до працівників Солонянської виправної колонії № 21, яких призвано для проходження строкової військової служби, маючи статус призовників, не можуть застосовуватися приписи ст. 59 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки зазначене стосується лише осіб які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних. Крім того, підстав для зняття призовників з обліку передбачених ст.37 Закону «Про військовий обв`язок і військову службу» в межах даної справи не вбачається.
За таких обставин, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» до Солонянського районного військового комісаріату Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова набирає законної сили в порядку і строки визначені ст..254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено 05.09.2017 року.

Суддя О.В. Врона