Справа № 644/65/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017 р.Справа № 644/65/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від власного імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.08.2017р. по справі № 644/65/17

за позовом ОСОБА_1, що діє від власного імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_2

до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації

про визнання дій незаконними та стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, що діє від власного імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому, з урахування уточнених позовних вимог, просив суд визнати його дії незаконними, зобов'язати провести виплату 5746 грн. невиплаченої щомісячної адресної допомоги за чотири місяці і десять днів, що надаються ВПО відповідно до законодавства України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, стягнути з відповідача 20000 грн. завданої моральної шкоди та 35000 грн. завданої матеріальної шкоди.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.08.2017 року вказаний позов залишено без розгляду.

Позивачем, не погодившись з судовим рішенням, подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги, позивач посилається на неврахування судом першої інстанції фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги доводи суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було подано позов, та ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.01.2017 року о 10 год. 40 хв. Згідно довідки від 10.01.2017 року наступне судове засідання призначено на 08.02.2017 року о 09 год. 30 хв. у зв'язку із неявкою сторін.

Судове засідання 08.02.2017 року було відкладено розглядом на 06.03.2017 року у зв'язку з неявкою сторін.

У судовому засіданні призначеному на 06.03.2017 року оголошено перерву для надання позивачу часу на ознайомлення з запереченнями до 13.04.2017 року, о 11:30.

11 квітня 2017 року позивач надав суду заяву про відкладення розгляду справи 13.04.2017 року у зв'язку з поважними причинами, а саме через його зустріч з представниками комісара ООН з прав людини в м. Києві.

Згідно довідки від 13.04.2017 року наступне судове засідання призначено на 17.05.2017 року о 15 год. 30 хв. у зв'язку із неявкою сторін.

У судовому засіданні, за участю позивача, призначеному на 17.05.2017 року оголошено перерву до 16.06.2017 року, о 09:30.

14 червня 2017 року позивач надав суду заяву про відкладення розгляду справи 16.06.2017 року у зв'язку з поважними причинами.

Згідно довідки від 16.06.2017 року наступне судове засідання призначено на 17.08.2017 року о 15 год. 00 хв. у зв'язку із неявкою сторін.

11 серпня 2017 року позивач надав суду заяву про відкладення розгляду справи 17.08.2017 року у зв'язку з поважними причинами.

17 серпня 2017 року прийнята ухвала про залишення позовної заяви без розгляду.

Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції зазначив, що позивач повторно не прибув в судове засідання для підтримання своїх позовних вимог, заяв про розгляд справи за відсутністю позивача не подавалося, а доказів про поважність причин своєї неявки суду він не надав.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 4 ч.1 ст.155 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З положень вказаної вище норми вбачається, що приймаючи рішення про залишення позову без розгляду з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 цієї статті, суд першої інстанції повинен достовірно з'ясувати, чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий рази; чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або відсутня інформація про такі причини; чи відсутня заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами.

Особи, які беруть участь у справі, мають право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів, а також заявляти клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, при відсутності поважності причин неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. Наслідок неявки позивача, передбачений у ч. 3 коментованої статті є імперативним, тобто застосовується в усіх випадках повторної неявки, незалежно від того, чи є можливість вирішити спір по суті.

Неявка до суду позивача може свідчити про втрату ним інтересу до вирішення справи. Вирішення спору в такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Матеріали справи свідчать, що 14 червня 2017 року позивач надав суду заяву про відкладення розгляду справи 16.06.2017 року у зв'язку з поважними причинами.

Згідно довідки у зв'язку з находженням судді Саркісян О.А. в щорічній тарифній відпустці з 03.07.2017 року по 28.07.2017 року, справи, які знаходяться в провадженні с. Саркісян О.А. на цей час не призначались, а призначені не розглядались.

Згідно довідки від 16.06.2017 року наступне судове засідання призначено на 17.08.2017 року о 15 год. 00 хв. у зв'язку із неявкою сторін.

11 серпня 2017 року позивач надав суду заяву про відкладення розгляду справи 17.08.2017 року у зв'язку з поважними причинами.

Суд першої інстанції визнав причини неявки позивача неповажними, у зв'язку з чим залишив позовну заяву без розгляду.

Проте, судом першої інстанції не надавалась оцінка поважності причин неприбуття позивача в судове засідання 17.08.2017 року, виходячи з наступного.

Позивачем суду апеляційної інстанції надані докази, які залишились поза увагою суду першої інстанції про поважність відсутності у судовому засіданні 17.08.2017 року, а саме відсутність позивача у м. Харкові.

Дані доводи ОСОБА_1 судом першої інстанції не перевірялись та передчасно прийнято ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ч. 4 ст. 6 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених у п.п.23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України", суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

Колегія суддів зауважує, що згідно ч. 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Враховуючи вищевикладені положення, колегія суддів дійшла висновку, що залишаючи без розгляду адміністративний позов, судом першої інстанції не було в повному обсязі досліджено питання неприбуття позивача у судові засідання, в зв'язку з чим, дійшов помилкового висновку про наявність встановлених законом підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Викладене свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме п.4 ч.1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від власного імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.08.2017р. по справі № 644/65/17 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1, що діє від власного імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації про визнання дій незаконними та стягнення коштів направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.