Справа № 336/2481/17
Суддя: Голубкова М. А.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/2481/17
Провадження № 2-а/336/951/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Голубкова М.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він ОСОБА_1, народився 04 квітня 1962 року, загальний трудовий стаж складає - 38 років 04 місяці 09 днів, що підтверджується трудовою книжкою БТ-І № 2422327 та відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», має право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі скороченням пенсійного віку.

Позивач працював на посаді слюсаря-ремонтника 5-6 розряду з повним робочим днем, дана посада відноситься до Списку № 2 у відповідності до розділу XXXIII. Загальні професії (у всіх галузях господарства) Постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», стаж якої складає 19 років 02 місяці 25 днів, що підтверджується трудовою книжкою БТ-І№ 2422327 та відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», маю право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі скороченням пенсійного віку.

Відповідно до записів в трудовій книжці Позивача серії БТ-І № 2422327, а саме № 7-10 в період з 21.03.1984 року по 18.05.1988 року та записів 18-25 в період з 29.01.1996 року по 23.02.2011 року працював у у ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», де була проведена у відповідності до законодавства атестація робочих місць, що підтверджується наказом № 466 від 14.11.1994 року, № 305 від 18.08.2000 року, № 248 від 26.06.2006 року на основі результату атестації робочих місць за умовами праці вказана професія як вважає позивач надає йому право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2.

За звичайним математичним підрахунком пільговий стаж становить 19 років 2 місяці 25 днів (за період з 21.03.1984 року по 18.05.1988 року - 4 роки 1 місяць 27 днів, та за період 29.01.1996 року по 23.02.2011 року - 15 років 28 днів)

Згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Вказаного пільгового стажу роботи достатньо для призначення пільгової пенсії, оскільки загальний стаж роботи за Списком № 2 складає 19 років 02 місяців 25 днів, а отже це більше ніж 12 років 6 місяців, виходить зменшення пенсійного віку повинно бути після досягнення 55 років, тобто право на пенсію Позивач набув 05.04.2017 року.

05.04.2017 року Позивач звернувся до Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою встановленого зразка про призначення пільгової пенсії за Списком № 2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надавши всі необхідні документи.

Рішенням Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 1 від 11.04.2017 року Позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за Списком № 2, у звязку з недостатністю пільгового стажу, оскільки наявність пільгового стажу повинно бути підтверджено уточнюючою довідкою.

На підставі викладеного, позивач просив визнати протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя, щодо відмови в призначені пільгової пенсії, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за списком № 2, відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобовязати Шевченківське об`єднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та провести відповідні виплати з 05.04.2017 року; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судові витрати, а саме судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 640,00 грн., та витрат на правову допомогу в розмірі 2305,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

Відповідач Шевченківське об`єднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя надав до суду письмові заперечення проти позовної заяви. Представник відповідача в судове засідання не зявився подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, вважав дії ПФУ такими, що не відповідають приписам законодавства, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Позивач звертає увагу на той факт, що пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі скороченням пенсійного віку йому має бути призначена відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Оскільки, він досяг 55 років та має загальний стаж 38 років 04 місяці 09 днів, з них пільговий стаж становить 19 років 02 місяці 25 днів, отже це більше ніж 12 років 6 місяців.

Відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у звязку з тим, що ПАТ «Запоріжабразив» не надано уточнюючу довідку про характер роботи.

Позивач вважає дії відповідача, протиправними, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачене, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тобто підстав для вимоги в нього уточнюючої довідки не має.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

Згідно з п. З Порядку застосування Списків № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. Ця вимога повинна виконуватись і при призначенні пенсії на пільгових умовах за віком ОСОБА_1, який звернувся з заявою до Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Однією з основних умов призначення пільгових пенсій з 21.08.1992 року є підтвердження відповідних умов праці працівника за результатами атестації робочих місць.

21 серпня 1992 року набрав чинності Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442. З цього часу визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах провадиться на підставі результатів атестації відповідних робочих місць за умовами праці.

Для підтвердження результатів атестації робочого місця видається наказ по підприємству про результати атестації робочих місць. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Тобто в період праці позивача з 21.03.1984 року по 21.09.1992 року атестація робочих місць не потрібна, а в період з 21.08.1992 року по 23.02.2011 року атестація робочого місця підтверджується наказом № 466 від 14.11.1994 року, № 305 від 18.08.2000 року, № 248 від 26.06.2006 року на основі результату атестації робочих місць на підприємстві.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Тобто пенсійний вік Позивача становить 55 років, що дає позивачу право виходу на пенсію з 05.04.2017 року, так як він народився 04.04.1962 року.

Відповідно до ст. 100 ЗУ № 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах, зокрема, особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Перелік документів у відповідності до п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 надається у випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній. У трудовій книжці ОСОБА_1 наявні всі необхідні записи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі зниженням пенсійного віку.

Відповідно до п. 1 Порядку, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів. Виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Постанови № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Спеціальність, за якою Позивач працював, внесена до Списку № 2, таким чином підтверджувати наявний пільговий стаж на підприємствах іншими документами, окрім трудової книжки, та надавати уточнюючі довідки про атестацію робочих місць на підприємстві він не зобовязаний. Будь-яких посилань на невідповідність запису в трудовій книжці позивача щодо пільгового стажу відповідачем не наведено та не вказано.

Відповідно до частини 1,2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем же не підтверджено жодного факту невідповідності записів в трудовій книжці Позивача та дійсному трудовому і спеціальному стажу.

Також, згідно статті 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках передбачених законом.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Відповідно до квитанції, які містяться в матеріалах справи, позивачем сплачено 640,00 грн. судового збору за подачу адміністративного позову на рахунок Державного бюджету України в особі Управління ДКСУ в Шевченківському районі міста Запоріжжі Запорізької області та 2305,00 грн. на витрати правової допомоги. Тож, ця сума підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань з Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Також, згідно наданих суду копій квитанцій та розрахунку витрат на правову допомогу, позивачем дійсно понесено витрати на правову допомогу в розмірі 2305,00 грн.

Таким чином, згідно ст. 94 КАС України, позивач має право на відшкодування понесених витрат, повязаних з розглядом справи судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 640,00 грн., та витрат на правову допомогу в розмірі 2305,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 71-72, 87, 94, 99, 158-163, 183-2 КАС України, ст.ст. 13, 62, 100 Закон України «Про пенсійне забезпечення», Постанова КМУ від 12.08.1993 року № 637 України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій задовольнити.

Визнати протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя, щодо відмови в призначені пільгової пенсії, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за списком № 2, відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та провести відповідні виплати, з 05.04.2017 року.

Стягнути з Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судові витрати, а саме судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 640,00 грн., та витрат на правову допомогу в розмірі 2305,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя М.А. Голубкова