Справа № 369/3772/17
Суддя: Усатов Д. Д.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/3772/17
Провадження № 2-а/369/157/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді: Усатова Д.Д.

за участю секретаря: Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Педашевського Романа Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво - Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Педашевського Романа Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.04.2017 року у м. Києві Інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП лейтенант поліції Педашевський Романа Юрійовича виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 856197 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач виходив з того, що 02.04.2017 р. о 12 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Інститутська, 2-А, керуючи автомобілем Nissan X-Trail він здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.33.3 ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувану постанову відповідача вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню посилаючись на те, що вказане правопорушення він не вчиняв, про що зазначив інспектору УПП у м. Києві в своїх поясненнях про те, що він рухався по вул. Інститутській вниз в сторону вул. Хрещатик у м. Києві, у зв'язку з тим, що йому було необхідно потрапити на парковку готелю «Україна», так як зі сторони вул. Хрещатик проїзд на вул. Інститутську був перекритий. Коли він проїжджав навпроти готелю «Україна» (вул. Інститутська, 4 у м. Києві), то побачив, що ворота, через які можна потрапити на парковку готелю, зачинені на замок. Також він бачив патрульну машину поліції, що знаходилась на узбіччі непарної сторони дороги, стоячи по відношенню до нього передом. Справа та зліва на узбіччі стояли інші автомобілі. Розуміючи, що далі проїхати неможливо, позивач розвернувся та припаркувався на узбіччі з парної сторони дороги. Одразу після цього, патрульна машина раптово рушила з місця та перегородила рух. Після цього з патрульної машини вийшов інспектор Педашевский Р.Ю., підійшов до позивача та повідомив, що вінпорушив п.33.3 ПДР України.

Вказує, що за час руху по вищевказаному маршруту він не бачив знаку «Зупинку заборонено», оскільки вказаний знак на його шляху був відсутній.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Педашевського Романа Юрійовича серії АР № 856197 від 02.04.2017 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 255 гривень.

Позивач в судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Пояснень чи заперечень на адміністративний позов не надіслав.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового коллективу; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Діяння повинне бути винним, а саме суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення характеризується умислом або необережністю.

Адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визначається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна і могла їх передбачити.

Відповідно до пункту 8.2.1 Правил Дорожнього Руху України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Як вбачається з пояснень позивача, знак «Зупинку заборонено» знаходився з парної сторони дороги нижче по вулиці Інститутська у м. Києві приблизно на відстані 15 метрів від місця, де він розвернувся, а тому останній ніяк не міг його побачити. Таким чином зупинка транспортного засобу була виконана позивачем за відсутності забороняючих дорожніх знаків у зоні видимості на відстані не менше як 100 метрів за напрямом руху.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

В порушення вимог статей 251, 280, 283, 284 КУпАП відповідач на місці вчинення правопорушення, не з'ясував всі обставини справи, не з'ясував чи винна особа, яка притягається до відповідальності в його вчиненні адміністративного правопорушення, не залучив до участі свідків та не надав інших доказів, які б підтвердили чи спростували доводи позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином суд приходить до висновку, що обставини, викладені в постанові про адміністративне правопорушення, не знаходять свого підтвердження, а тому вказана постанова - підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

В порушення вимог ст.ст.251, 254, 280, 283, 284 КУпАП відповідач на місці вчинення правопорушення, не перевірив доводи позивача щодо непорушення ним ПДР, не залучив до участі свідків, які б підтвердили чи спростували доводи позивача.

А отже, суд не може погодитись із зафіксованим у протоколі про адміністративні правопорушення фактом, та вважає за необхідне скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР№ 856197 від «02» квітня 2017 року про накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення частини 1 ст. 122 КупАП.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду будь-яких належних доказів в спростування позовних вимог ОСОБА_1 суд вважає їх обгрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. ст. 7, 122, 217, 222, 251, 252, 254, 256, 283,287-289 КУпАП України, ст.ст. 2, 6, 9-12, 69,71, 86,158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Педашевського Романа Юрійовича щодо складання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 протиправними.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР№ 856197 від «02» квітня 2017 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень за порушення частини 1 статті 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: Усатов Д.Д.