Справа № 299/2855/17
Суддя: Надопта А. А.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________Справа № 299/2855/17
Номер рядка звіту 83
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання С.С.Онисько, за участю позивача та його представника адвоката В.І.Поповича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративний позов ОСОБА_2 до Виноградівського Об»єднаного Управління ПФ України в Закарпатській області про визнання неправомірними дій Виноградівського Об»єднаного Управління ПФУ в Закарпатській області та зобов»язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги мотивованні тим, що позивач у вересні 2017р. звернувся із заявою в Виноградівське об'єднане управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та було подано до відповідача пакет документів необхідних для призначення пенсії, в який входили - трудова книжка (в оригіналі), довідки з місця роботи, довідка про заробітну плату, документи про стаж та інші документи.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що Протоколом за №65 від 12.09.2017р. йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 п. «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення», із підстав того, що «заявник не надав пільгової довідки, то визначити право на пільгову пенсію неможливо».

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, необґрунтованими, необ'єктивними, упередженими, таким що винесені з порушенням норм чинного законодавства і таким, що підлягають до скасування, оскільки у відповідача для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» були всі для того підстави та необхідні документи, так як на момент звернення із заявою про призначення пенсії він мав більше 55 років і стаж роботи, і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, зокрема, з 1975р. позивач пропрацював у колгоспі с.Шаланки, Виноградівського району - колишньому колгоспі імені Леніна (в подальшому декілька разів перейменованому в КСГВТП «Шаланківське», а з 01.04.2000р. ТОВ «Шаланківське», і працював трактористом з 1978р. по 2006р., більше 25 років.

Позивач вказує, що на час звернення із заявою до відповідача, його загальний стаж становив більше 30 років, а пільговий (трактористом) - 26 роки 7 місяців 12 днів, зокрема з 01.02.1978р. по 17.11.1979р., потім служба в рядах Радянської армії до 28.09.1981, і з 1981 року безперервно працював в якості тракториста в колгоспі ім.В.І.Леніна, аж до 01.04.2000 року, до реорганізації колгоспу в ТОВ «Шаланківське» і звільнення у звязку з реорганізацією. Цього ж дня (після реорганізації) був прийнятий на роботу трактористом в тракторний цех ТОВ «Шаланківське», і працював до 29.12.2003 року. З 30.04.2004 року по 24.11.2004 року працював сезонно трактористом в ТОВ «Шаланківське», а також працював в ТОВ «Шаланківське» з 01.12.2004 року по 25.03.2006 року. З моменту вступу в члени колгоспу і до звільнення він працював трактористом, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспі ім.Леніна(ТОВ «Шаланківське»), про що в трудовій книжці зазначено «кількість відроблених людиноднів», тобто загальний стаж його роботи більше 30 років і спеціальний більше 26 роки 7 місяців 12 днів, що, як вважає позивач, дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

Дані обставини підтверджуються належною йому трудовою книжкою, розпочатої 18.12.1984р., про те, що він працював трактористом, стверджується записом у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 05.10.1979р., де записано, що основна цивільна спеціальність позивача - тракторист-машиніст третього класу, і довідкою №69 від 01.09.2017 року ТОВ «Шаланківське», з якої вбачається, що він дійсно перебував членом колгоспу «Шаланківське» із 09.1975р. і по 30.03.2000р.

На підставі наведеного позивач просить суд визнати дії Виноградівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пільгової пенсії - неправомірними та зобов'язати Виноградівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з моменту подачі заяви, відповідно до п. "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В судовому засіданні позивач, якого підтримав і його представник, свої позовні вимоги підримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просив суд їх задоволити; представник відповідача в судове засідання не з»явився, проте подав до суду 05.10.2017р. заперечувала проти задоволення адміністративного позову, відповідно до заперечення вважають дії Виноградівського Об»єднаного Управління ПФУ України в Закарпатській області як такі, що не суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки в призначенні пільгової пенсії позивачу було відмовлено правомірно, у зв»язку з тим, що пільговий стаж роботи позивача на посаді тракториста-машиніста безпосередньо зайнятому на виробництві сільськогосподарської продукції не можливо підтвердити, оскільки позивач не надав пільгову довідку, без якої не можливо визначити його право на пільгову пенсію, а відтак у позові просили відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, заслухавши пояснення допитаних у суді свідків та дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємов"язку, суд приходить до наступного.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа або інший суб"єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Цей спір є публічно-правовим, оскільки виник із публічно-правових відносин за участю суб"єкта владних повноважень - Виноградівського Об»єднаного Управління ПФУ в Закарпатській області.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Наведене дає підстави для віднесення справи, що розглядається, до адміністративної юрисдикції.

Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.

Конституція України (ст.3) визначає, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов"язком держави.

Так, згідно п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспах, інших сільгосппідприємствах - чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному трудовому стажі не менше 25 років, з них не менше 20 років на вказаній роботі.

Відповідно до частини 1 листа Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992р. №7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

При розгляді даної справи судом встановлено, що у вересні 2017р. позивач звернувся до Виноградівського об»єднаного Управління ПФУ у Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як трактористу-машиністу, який безпосередньо був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, проте відповідачем протоколом №65 від 12.09.2017р. було відмовлено у призначенні такої пенсії, у зв»язку із тим, що пільговий стаж роботи позивача на посаді тракториста-машиніста безпосередньо зайнятому на виробництві сільськогосподарської продукції не можливо підтвердити, оскільки позивач не надав пільгову довідку, без якої не можливо визначити його право на пільгову пенсію /а.с.15/, проте суд не може погодитись з аргументами відповідача, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що відповідно до записів трудової книжки /а.с.7-10/ позивач з 1978р. пропрацював у колгоспі с.Шаланки, Виноградівського району - колишньому колгоспі імені Леніна (в подальшому декілька разів перейменованому в КСГВТП «Шаланківське», а з 01.04.2000р. ТОВ «Шаланківське», і працював трактористом працював з 1978р. по 2006р., тобто більше 25 років.

На час звернення із заявою до відповідача, загальний стаж позивача становив більше 30 років, а пільговий (трактористом) - 26 роки 7 місяців 12 днів, зокрема з 01.02.1978р. по 17.11.1979р., потім служба в рядах Радянської армії до 28.09.1981р., і з 1981р. безперервно працював в якості тракториста в колгоспі ім.В.І.Леніна, до 01.04.2000р., до реорганізації колгоспу в ТОВ «Шаланківське» і звільнення у звязку з реорганізацією. Цього ж дня (після реорганізації) був прийнятий на роботу трактористом в тракторний цех ТОВ «Шаланківське», і працював до 29.12.2003р. З 30.04.2004р. по 24.11.2004р. працював сезонно трактористом в ТОВ «Шаланківське», а також працював в ТОВ «Шаланківське» з 01.12.2004р. по 25.03.2006р.

Отже, як встановлено в судовому засіданні позивач з моменту вступу в члени колгоспу і до звільнення працював трактористом, який безпосередньо був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспі ім.Леніна (далі ТОВ «Шаланківське»), про що в трудовій книжці чітко зазначено «кількість відроблених людиноднів», а відтак загальний стаж роботи позивача дійсно складає більше 30 років і спеціальний більше 26 роки 7 місяців 12 днів.

Дані обставини підтверджуються належною позивачу трудовою книжкою /а.с.7-10/, розпочатої 18.12.1984р., про те, що він працював трактористом, записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 05.10.1979р. /а.с.11/, де записано, що основна цивільна спеціальність позивача - тракторист-машиніст третього класу, і довідкою №69 від 01.09.2017р. ТОВ «Шаланківське» /а.с.12-14/, з якого вбачається, що позивач дійсно перебував членом колгоспу «Шаланківське» із 09.1975р. і по 30.03.2000р.

У вересні 2017р. позивач звернувся до відповідача Виноградівського об»єднаного УПФУ в Закарпатській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за результатами якої, протоколом відповідачем протоколом №65 від 12.09.2017р. /а.с.15/ було відмовлено у призначенні такої пенсії, у зв»язку із тим, що пільговий стаж роботи позивача на посаді тракториста-машиніста безпосередньо зайнятому на виробництві сільськогосподарської продукції не можливо підтвердити, оскільки позивач не надав пільгову довідку, без якої не можливо визначити його право на пільгову пенсію.

Вирішуючи заявлений адміністративний позов на підставі наявних у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованим, який підлягає до повного задоволення, оскільки записи у трудовій книжці та наявні в матеріалах справи докази, підтверджують стаж роботи позивача трактористом, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції понад 20 років, що безумовно дає останньому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на наступне.

Згідно п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

У відповідності до ст.62 цього Закону, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.6 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 656 від 06.09.1973р. «Про трудові книжки робітників та службовців», до трудової книжки заносяться відомості про працівника : прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність, відомості про роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на які прийнято працівника, провадяться : для робітників у відповідності з найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікованому довіднику робіт і професій робітників.

Відповідно до вимог п.п.1,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993р., основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці мають бути вказані періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно вимог Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 18-1 від 10.11.2006р., для підтвердження стажу роботи необхідно подати до управління ПФУ за місцем проживанням ряд документів, які підтверджують трудовий стаж.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

На підтвердження стажу своєї роботи на посаді тракториста, позивачем було подано трудову книжку позивача, згідно якої останій з 01.02.1978р. по 15.03.2006р. дійсно працював на посаді тракториста /а.с.7-10/, даними військового квитка серії НОМЕР_2, згідно якого основна спеціальність позивача є тракторист 3-го класу /а.с.11/, даними довідки ТОВ «Шаланківське» від 31.09.2017р. та Відомостей про кількість вироблених трудоднів за період з 1976р. по 2000р. /а.с.12/, даними довідок ТОВ «Шаланківське» від 04.08.2014р. про перейменування колгоспу «Дружба народів» с.Вербовець в господарство імені Леніна с.Вербовець, яке в подальшому було реорганізоване в ТОВ «Шаланківське», а відтак суд вважає, що позивач не має можливості надати уточнюючу довідку з місця роботи по зазначеній причині, що не залежить від його волі.

Покликання відповідача у своєму протоколі №65на те, що пільговий стаж роботи позивача на посаді тракториста-машиніста безпосередньо зайнятому на виробництві сільськогосподарської продукції не можливо підтвердити, оскільки позивач не надав пільгову довідку, без якої не можливо визначити його право на пільгову пенсію, що передбачено Порядком підтвердження періодів роботи, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006р., суд вважає безпідставними, оскільки відсутність відповідних документів, а так само недоліки у їх оформленні не можуть бути підставою для позбавлення особи права на належну їй пільгову пенсію, якщо із інших даних, зокрема трудової книжки та архівних документів, свідчень, доступних джерел та логічних умовиводів, вбачається наявність усіх обставин для цього.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.18 вказаного вище Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Так, відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Вирішуючи даний спір суд також бере до уваги і показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, надані у судовому засіданні, які працювали разом з позивачем на спільній роботі, мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу позивача і також отримують пільгову пенсію як трактористи.

Зокрема, ці свідки ствердили той факт, що позивач дійсно працював на посаді тракториста в ТОВ «Шаланківське» (колішній колгосп імені Леніна с.с.Вербовець-Шаланки, з 16.07.1994р. КСГВТП «Шаланківське», з 01.04.2000р. ТОВ «Шаланківське»), тобто позивач безпосередньо був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в підприємстві сільського господарства, а відтак, в судовому засіданні підтверджений факт роботи позивача трактористом-машиністом та його постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у спірний період.

Всі вищезазначенні обставини у своїй сукупності дають суду обґрунтовані підстави для висновку, що на день звернення позивачем за пенсією за віком на пільгових умовах у нього були наявні всі умови, що дають право на її призначення, визначені ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому суд прийшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вимогами ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд зазначає, що порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України №7 від 20.01.1992р. Зокрема, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Трудова книжка позивача заповнена відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.07.1974р. та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993р., а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність заявлених позовних вимог.

Частиною першою ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно пункту першого частини першої цієї статті, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Аналогічні вимоги закріплені і в п. «а» ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності; б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин та беручи до уваги наведені вище норми матеріального права, суд приходить до висновку, що позивачем не було пропущено тримісячний строк звернення до органу, що призначає пенсії, а тому така повинна бути призначена з дня звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії.

На підставі наведеного відповідно до п. «а» ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та керуючись ст.ст. 4,6, 9,11,12,18,49,51,71,158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Виноградівського Об»єднаного Управління ПФУ України в Закарпатській області про визнання неправомірними дій Виноградівського Об»єднаного Управління ПФУ України в Закарпатській області та зобов»язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах -задоволити.

Визнати дії Виноградівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю с.Шаланки, вул.Куруців-№9 Виноградівського району - неправомірними.

Зобов'язати Виноградівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю АДРЕСА_1 (ІПН - НОМЕР_1), пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з моменту подачі заяви, відповідно до п. "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Текст повної постанови виготовлено 26.10.2017р.

Головуючий А. А. Надопта