Справа № 807/95/17
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2017 рокум. Ужгород№ 807/95/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Гулай М.В.

за участі сторін:

позивача не зявився;

представника відповідача не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 19 жовтня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 24 жовтня 2017 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області, якою з урахуванням уточненої позовної заяви, остаточно просить суд: ?1. Позов ОСОБА_1 до Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити; 2. Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області № 21870-13 від 29.06.2016 року, згідно з яким позивачу ОСОБА_1 нараховано транспортний податок з фізичних осіб на суму 25000,00 грн.; 3. Стягнути з Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул.. Духновича, 2, Код ) на користь ОСОБА_1 (88005, м. Ужгород, вул. Грушевського, 76/19 РНОКПП: НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в сумі 640,00 грн.?.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" за № 21870-13 від 29 червня 2016 року, відповідно до якого позивачеві нараховано транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000 грн.. Позивач з даним рішенням відповідача не погоджується, вважає його прийнятим не в порядку й не у спосіб передбачений чинним законодавством, а тому просить визнати протиправним таке рішення і скасувати його.

Позивач, в судове засідання не зявився, проте 19 жовтня 2017 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від останнього надійшло клопотання, яким просив суд розгляд даної справи провести без його участі за наявними у справі матеріалами (а.с. 44).

Відповідач у судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Однак, 07 лютого 2017 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від останнього надійшло заперечення проти адміністративного позову (а.с. 13). Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24 грудня 2015 року № 909-VII внесено низку змін до Податкового кодексу України. Зокрема, з 1 січня 2016 року набрали чинності зміни до статті 267 Кодексу "Транспортний податок". Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є обєктами оподаткування. Обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою КМУ, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу). Враховуючи вищенаведене відповідач просить суд відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_1 повністю та розглянути справу без участі представника інспекції.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у звязку з існуванням на те обєктивних причин.

Зясувавши усі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки Volkswagen Touareg, легковий універсал В, 2014 року випуску із обємом двигуна 2967 кб. см. (дизель) (а.с. 9).

29 червня 2016 року Ужгородською ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" за № 21870-13, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб (код платежу 18011000) в сумі 25000 грн., із зазначенням граничного строку для сплати 60 днів з дня вручення (а.с. 7).

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було надіслано на адресу позивача лист, яким ОСОБА_1 було розяснено, що згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України та Методикою визначення середньоринкової вартості автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66, ОСОБА_2 розраховує середньо ринкову вартість легкового автомобіля та забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньо ринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, обєм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (а.с. 8).

Відповідно до розрахунку вартості транспортного засобу від 08 вересня 2016 року (що роздрукований з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України), середньоринкова вартість легкового автомобіля Volkswagen Touareg, 2014 року випуску із обємом двигуна 2967 кб. см. (дизель) та пробігом 45000 кілометрів становить 844889,27 грн. (а.с. 9).

27 грудня 2016 року відділенням у м. Ужгороді Ужгородсьої ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02 грудня 2016 року щодо визначення середньоринкової вартості легкового автомобіля, про що на адресу останнього було надіслано лист від 27 грудня 2016 року за № 2483/З/07-01-13-00 (а.с. 10). Даним листом позивачу було розяснено, що підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті. Відповідно до пункту 13 ОСОБА_2 розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Тому, враховуючи вищевикладене, проведення розрахунку середньоринкової вартості легкового автомобіля не віднесено до компетенції органів ДФС.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24 грудня 2015 року № 909-VII внесено низку змін до Податкового кодексу України.

Відповідно статті 267 пункту 267.1 підпункту 267.1.1 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Положення статті 267 пункту 267.2 підпункту 267.2.1 ПК України визначають, що обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Базою оподаткування у відповідності до статті 267 пункту 267.3 підпункту 267.3.1 ПК України є легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно статті 267 пункту 267.4 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно статті 267 пункту 267.5 підпункту 267.5.1 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Статтею 267 пунктом 267.6 підпунктом 267.6.1 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно статті 267 пункту 267.6 підпункту 267.6.2 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо обєктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий обєкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації обєктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями Податкового кодексу України, власники транспортних засобів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року є платниками транспортного податку.

Разом з тим, надаючи правову оцінку щодо законності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2016 року складає 1378 грн. 00 коп..

Як вже зазначалось вище, положення статті 267 пункту 267.2 підпункту 267.2.1 ПК України визначають, що обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (тобто 1378 грн.х750=1033500 грн.). Також суд зауважує, що законодавцем встановлено необхідну обовязкову наявність двох критеріїв для визначення обєкту оподаткування легкових автомобілів це рік випуску та середньоринкова вартість, яка за спірний період має відповідати більше ніж 1033500 грн.. У випадку відсутності одного з критеріїв легковий автомобіль не є обєктом оподаткування.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Отже, обєктом оподаткування у 2016 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. та з року випуску яких минуло не більше 5 років.

Згідно з розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу від 08 вересня 2016 року (що роздрукований з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України), середньоринкова вартість легкового автомобіля Volkswagen Touareg, 2014 року випуску із обємом двигуна 2967 кб. см. (дизель) та пробігом 45000 кілометрів становить 844889,27 грн. (а.с. 9).

Таким чином, суд приходить до висновку, що легковий автомобіль Volkswagen Touareg, 2014 року випуску із обємом двигуна 2967 кб. см. (дизель), відповідно до статті 267 пункту 267.2 підпункту 267.2.1 ПК України не є обєктом оподаткування, оскільки середньоринкова вартість вищевказаного автомобіля (згідно з розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу, що роздрукований з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України) становить 844889,27 грн., що є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно статті 71 частин 1 та 2 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене вище прийняте податкове повідомлення-рішення форми "Ф" за № 21870-13 від 29 червня 2016 року відповідно до якого позивачеві нараховано транспортний податок в сумі 25000 грн. не відповідає критеріям, визначеним статтею 2 частиною 3 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд враховує, що згідно з п.10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.13р. "Про судове рішення в адміністративній справі", в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підставними, а тому такі необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до статті 94 частини 1 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Таким чином необхідно присудити понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, у вигляді сплати судового збору у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Застосоване судом законодавство використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 94, 160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року за № 21870-13.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_3