Справа № 148/1751/17
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1751/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря: Носулько К.П.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У Тульчинський районний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії.

Адміністративний позов обґрунтовується тим, що позивач з 16.07.2015 одержує пенсію у розмірі 949 грн.

Починаючи з 25.09.2015 Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», збільшено прожитковий мінімум для непрацездатних осіб до 1074 грн., а у відповідності до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2016 - 1074 грн., 01.05.2016 - 1130 грн., 01.12.2016 - 1247 грн., 01.05.2017 - 1312 грн.

Однак, відповідач продовжує виплачувати позивачу пенсію у розмірі 949 грн., що є значно нижчим ніж встановлений законом, у зв'язку з чим, ОСОБА_1 звернулася до суду і просить визнати протиправними дії Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо виплати їй пенсії у розмірі нижчому прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у якій зазначила, що позов підтримує і просить його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, а також 13.10.2017 відповідач через канцелярію суду подав клопотання щодо закриття провадження у справі з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, яке мотивовано тим, що позивач уже зверталася до суду з аналогічного приводу і підстав та ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області у справі № 148/675/17 від 25.07.2017, її позов залишено без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно пенсійного посвідчення серії ААЇ № 053117 від 08.08.2016, ОСОБА_1 має право на отримання пенсії за віком (а.с. 6).

Згідно інформації Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області за № 1503/13-3/13 від 25.09.2017, ОСОБА_1 10.07.2016 призначено пенсію за віком пропорційно страхового стажу, який становить 20 років 1 місяць 13 днів. Для отримання пенсії за віком жінкам необхідно мати страховий стаж 30 років. У зв'язку з цим, пенсія за віком ОСОБА_1 визначена пропорційно наявному страховому стажу 756,47 грн., крім того позивачеві виплачується щомісячна державна адресна допомога 192,53 грн., а тому розмір її пенсії становить 949 грн. На думку відповідача, у зв'язку з тим, що пенсія ОСОБА_1 не досягає розміру прожиткового мінімуму, їй необхідно звернутися до інших органів соціального захисту населення з метою отримання допомоги (а.с. 21 - 23).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Частиною 3 ст. 46 Конституції України, передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Верховний Суд України в постанові пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996, зазначив, що оскільки Конституція є має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Отже, вищезазначеними положеннями Конституції України, які є нормою прямої дії, імперативно визначено, право громадян на пенсії інші види соціальних виплат та допомоги, які є основним джерелом існування, та які б забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія - це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

На підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», збільшено прожитковий мінімум для непрацездатних осіб до 1074 грн., а у відповідності до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2016 - 1074 грн., 01.05.2016 - 1130 грн., 01.12.2016 - 1247 грн., згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» - 01.05.2017 - 1312 грн.

Враховуючи наведене, а також той факт, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не є стабільним і встановлюється щорічно бюджетним законодавством, а виплата пенсії не підлягає обмеженню строком, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, закріплену, зокрема, в рішенні «Проніна проти України» від 18.07.2006, де за аналогічних обставин, визнано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, суд приходить до висновку, що дії відповідача по виплаті пенсії позивачу в розмірі, який є значно нижчим ніж встановлено законом, є неправомірними, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо вимог позивача в частині перерахунку і виплати пенсії то в цій частині позов, також слід задовольнити, оскільки позивач заявила вимоги в межах шестимісячного строку встановленого ст. 99 КАС України.

Також, вивчивши клопотання сторони відповідача про закриття провадження, суд дійшов висновку, що воно не може бути задоволене з наступних підстав. Звернувшись з вказаним клопотанням, представник відповідача посилається на необхідність закриття провадження у справі з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, у зв'язку з тим, що раніше позивач зверталася до суду з аналогічним позовом з того самого приводу і тих самих підстав та її позов залишили без розгляду. Однак, у відповідності до ч. 3 ст. 155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку, у зв'язку з чим, у задоволення клопотання відповідача про закриття провадження слід відмовити.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі; якщо позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача - 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Конституції України, ст. 1, 26, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 11, 183-2 КАСУ, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі нижчому від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Зобов'язати Тульчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області перерахувати ОСОБА_1 та виплатити пенсію за період з 25.03.2016 по 25.09.2017 з урахуванням раніше виплачених сум, з подальшою виплатою пенсії у відповідності до прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Стягнути з Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі - 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: