Справа № 804/252/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2017 рокусправа № 804/252/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Уповноваженої особи ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі № 804/252/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" ОСОБА_2 ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -, -

в с т а н о в и л а:

11.01.2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 із адміністративним позовом до Уповноваженої особи ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Стандарт ОСОБА_2, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Стандарт ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_3 (дані паспорта АЕ 300611виданий 24.06.1996 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1), до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, що містяться на рахунку № 0256 за рахунок коштів ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу № 77507 від 11.02.2015 року та № 77168 від 09.02.2015 року; зобовязати Уповноважену особу ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Стандарт ОСОБА_2 внести доповнення та включити ОСОБА_3 (дані паспорта АЕ 300611виданий 24.06.1996 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1), до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, що містяться на рахунку № 0256 за рахунок коштів ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу № 77507 від 11.02.2015 року та № 77168 від 09.02.2015 року; зобовязати Уповноважену особу ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Стандарт ОСОБА_2 подати до ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_3 (дані паспорта АЕ 300611виданий 24.06.1996 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок коштів ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами, що містяться на рахунку № 0256 в ПАТ КБ Стандарт.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Уповноважена особа ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" ОСОБА_2., подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах їх доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 09.02.2015 року між позивачем та ПАТ Комерційний банк Стандарт в особі заступника начальника відділення № 2 ПАТ Комерційний банк Стандарт у м. Дніпропетровську ОСОБА_4 укладено договір № 77168 банківського вкладу, відповідно до якого банк приймає кошти на вкладний депозитний рахунок № 0256 в сумі в сумі 100 долл. США.

09.02.2015 року на рахунок № 0256, відкритий в ПАТ Комерційний банк Стандарт було зараховано кошти в сумі 100 долл. США, що еквівалентно 2495,62 грн. та підтверджується квитанцією від 09.02.2015 року № 4746.

11.02.2015 року між позивачем та ПАТ Комерційний банк Стандарт в особі заступника начальника відділення № 2 ПАТ Комерційний банк Стандарт у м.Дніпропетровську ОСОБА_4 укладено договір № 77507 банківського вкладу, відповідно до якого банк приймає кошти на вкладний депозитний рахунок № 0256 в сумі в сумі 145000 грн.

11.02.2015 року на рахунок № 0256, відкритий в ПАТ Комерційний банк Стандарт було зараховано кошти в сумі 145000 грн., що підтверджується квитанцією від 11.02.2015 року № 3577.

Постановою Правління Національного банку України від 19.02.2015 №116 "Про віднесення публічного акціонерного товариства Комерційний банк Стандарт до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.02.2015 №38 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Комерційний банк Стандарт, згідно з яким з 20.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ Комерційний банк Стандарт.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ КБ "Стандарт" запроваджено строком на три місяці з 20.02.2015 по 19.05.2015 включно.

18.05.2015 виконавча дирекція ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №101 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ Комерційний банк Стандарт до 18 червня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи ОСОБА_1 на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ Комерційний банк Стандарт ОСОБА_5.

Відповідно до постанови правління НБУ від 18.06.2015 №385 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Комерційний банк Стандарт виконавчою дирекцією ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.06.2015 №120 "Про початок процедури ліквідації ПАТ Комерційний банк Стандарт та призначення уповноваженої особи ОСОБА_1 на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ Комерційний банк Стандарт та призначено уповноваженою особою ОСОБА_1 на ліквідацію ПАТ Комерційний банк Стандарт провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 строком на 1 рік з 19 червня 2015 р. до 18 червня 2016 р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб № 208 від 12.11.2015 змінено уповноважену особу ОСОБА_1, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ Комерційний банк Стандарт. Згідно з зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ Комерційний банк Стандарт делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 з 16 листопада 2015 р. (згідно інформації з офіційного сайту ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб).

Позивачем подано до ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб заяву про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним в ПАТ КБ Стандарт, однак листом ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб №02-036-53286/15 позивача повідомлено, що у переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_1, він відсутній.

Твердження уповноваженої особи проте те, що виплата по договору не здійснюється у зв'язку наявністю зареєстрованого кримінального провадження №4281 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України є безпідставними, оскільки відсутній вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, який в силу частини 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою, а тому до моменту встановлення факту зловживання позивачем своїми правами з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у суду відсутні підстави вважати такі обставини доведеними.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати ОСОБА_1 гарантування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452-VI).

Відповідно до частини першої статті 3, частини першої статті 4, частини першої статті 26, частин першої, другої, четвертої статті 27 Закону № 4452-VI ОСОБА_1 є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням ОСОБА_1 є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом статті 12 Закону № 4452-VI ОСОБА_1 гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. ОСОБА_1 відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення ОСОБА_1 банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада ОСОБА_1 не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа ОСОБА_1 складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_1 відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів ОСОБА_1 станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону ОСОБА_1 не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною другою статті 26 Закону № 4452-VI.

Повноваження уповноваженої особи ОСОБА_1 передбачені статтею 37 Закону №4452-VI.

Згідно з частинами першою та другою зазначеної норми Закону уповноважена особа ОСОБА_1 діє від імені ОСОБА_1 відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів ОСОБА_1. Уповноважена особа ОСОБА_1 має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа ОСОБА_1: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; 4) повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертається до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку (частини друга і третя статті 37 Закону № 4452-VI).

Уповноважена особа ОСОБА_1 протягом трьох днів з дня отримання ОСОБА_1 рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_1, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа ОСОБА_1 зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За нормами частини п'ятої статті 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання ОСОБА_1 рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція ОСОБА_1 затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою ОСОБА_1 переліку вкладників. ОСОБА_1 публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання ОСОБА_1 рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа ОСОБА_1 протягом трьох днів з дня отримання ОСОБА_1 рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону (частина шоста статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року №14 (Положення №14), уповноважена особа ОСОБА_1 протягом трьох днів з дня отримання ОСОБА_1 рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до ОСОБА_1 повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_1, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики ОСОБА_1, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до ОСОБА_1 на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи ОСОБА_1 та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа ОСОБА_1 може надавати до ОСОБА_1 додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, ОСОБА_1 складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_1, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою ОСОБА_1 переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_1; передача уповноваженою особою ОСОБА_1 сформованого переліку вкладників до ОСОБА_1; складення ОСОБА_1 на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією ОСОБА_1 Загального реєстру.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа ОСОБА_1 зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (частина третя статті 38 Закону № 4452-VI).

Згідно з частиною четвертою статті 38 Закону № 4452-VI уповноважена особа ОСОБА_1: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до частини п'ятої статті 38 цього ж Закону у разі отримання повідомлення уповноваженої особи ОСОБА_1 про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

З аналізу зазначених норм вбачається як обов'язок уповноваженої особи, у визначені строки, скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок ОСОБА_1, так і обов'язок, протягом дії тимчасової адміністрації, забезпечити перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. При цьому, повідомлення стороні, про визначення договору нікчемним, може бути направлено уповноваженою особою ОСОБА_1 протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації.

Як на правову підставу нікчемності договору укладеного між позивачем та банком, Уповноважена особа посилалась на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VІ правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За правилами частин першої та другої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Тобто, статтею 228 Цивільного кодексу України встановлено два окремих види недійсності правочинів: ті, що порушують публічний порядок і є нікчемними, і ті, що вчинені з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства, і є оспорюваними, - недійсність їх прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність в судовому порядку на підставах, установлених законом (частина 3 статті 215 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що застосування наслідків недійсного правочину, які були укладені з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, передбачених частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України, мають застосовуватися до правочинів, недійсність яких встановлюється судом.

В ході розгляду справи відповідачем не наведено, а судом не встановлено підстав для визнання нікчемними договори від 09.02.2015 року№77168 та від 11.02.2015 року №77507, тому є діючими та тягнуть за собою відповідні правові наслідки.

Відповідно до п.2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 1 червня 2011 року №174, банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівник а банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

На підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок у банку позивач надав належним чином оформлений документ банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору позивачем були внесені, тоді як відповідачем доказів того, що зазначені кошти фактично не вносились, надано не було.

Слід зазначити, що твердження уповноваженої особи про те, що виплата по договору не здійснюється у зв'язку наявністю зареєстрованого кримінального провадження №4281 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України є безпідставними, оскільки відсутній вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, який в силу частини 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою, а тому до моменту встановлення факту зловживання позивачем своїми правами з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у суду відсутні підстави вважати такі обставини доведеними.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваної бездіяльності, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення ОСОБА_3 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги Уповноваженої особи ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі № 804/252/17 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник