Справа № 132/2200/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 132/2200/17

Головуючий у 1-й інстанції: Аліменко Ю.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання неправомірним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в якому просив:

- визнати протиправною відмову Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у призначенні йому пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобовязати Козятинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити, нарахувати та виплачувати йому пільгову пенсію відповідно до вимог п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26.04.2017 року.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2017 року даний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

Сторони в судове засідання не з'явились хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду даної справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, у відповідності до записів трудової книжки АТ-ІV № 2352564 (а.с. 11-13), починаючи з 30.11.1987 року працював на шахті «Південна» підземним гірничим робітником з повним робочим днем під землею.

В подальшому: з 28.03.1989 року був переведений в цьому ж цеху на посаду машиніста вагоноопрокидувача ІІІ розряду з повним робочим днем під землею, 31.03.1990 року був звільнений з даної шахти за власним бажанням, а 11.12.1990 року знову був прийнятий на шахту «Південна» гірничим робітником 2 розряду з повним робочим днем під землею.

01.03.1991 року позивач переведений в тому ж цеху дозаторником 3 розряду з повним робочим днем під землею, а 01.08.1991 року був переведений в тому ж цеху машиністом вагоноопрокидувача з повним робочим днем під землею.

11.04.1991 року позивач переведений на шахту «Північна» опрокидувачем з повним робочим днем під землею 2 розряду, 11.02.1995 року переведений на шахту «Південна» опрокидувачем підземним з повним робочим днем під землею 3 розряду.

Обидві ці шахти входять до складу Гороблагодатського рудоуправління.

21.03.1999 року позивач був звільнений з шахти «Південна» за власним бажанням.

Після досягнення 50 річного віку та наявності загального і пільгового стажу, що становить не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці відповідності до пункту «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач звернувся до Калинівського відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсій Козятинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області з заявою про призначення пільгової пенсії, надавиш при цьому усі необхідні документи та архівні довідки на призначення пенсії.

Згідно повідомлення Козятинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 61/03-28 від 30.05.2017 року Комісією про підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області було відмовлено у зарахуванні позивачу до пільгового стажу періоду роботи з 30.11.1987 року по 31.03.1990 року та з 11.12.1990 року по 21.03.1999 року для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки відсутні архівні дані про ліквідацію підприємства, відсутні первинні архівні накази про прийом, переведення та звільнення, які підтверджують періоди роботи в даних шахтах, відсутні послідовні дані про реорганізацію та входження шахт «Південна» та «Північна» до складу Гороблагодатського рудоуправління.

Вказані обставини стали підставою для подальшої відмови Козятинським об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги останнього є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «а» ч.1, ч.2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. У тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи, трудова книжка позивача АТ-ІV № 2352564 (а.с. 11-13) містить на разі всі необхідні записи про періоди його роботи починаючи з 30.11.1987 року по 31.03.1990 року та з 11.12.1990 року по 21.03.1999 року, згідно яких він дійсно працював підземним гірничим робітником з повним робочим днем під землею, машиністом вагоноопрокидувача з повним робочим днем під землею та дозаторником з повним робочим днем під землею. Вказані записи зокрема підтверджують факт повної зайнятості позивача на підземних роботах по видобутку вугілля, що у відповідності до розділу I Списку №1 виробництв, цехів і посад, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 та розділу І Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад, затвердженого постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року №10 (в редакції чинній на період роботи позивач) дає йому право на пенсію на пільгових умовах .

Окрім того судова колегія апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем на підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, крім трудової книжки, надавалось відповідачу: лист ДУ - управління пенсійного фонду Російської Федерації в м. Кушві і м.Верхній Турі Свердловської області від 20.06.2016 року № 6417, з якого, слідує, що шахти «Південна» та «Північна» Гороблагодатського рудоуправління ліквідовані, а також архівна довідка філії державної казенної установи Свердловської області «Державного архіву документів по особовому складу Свердловської області» Горнозаводського управлінського округу (м. Кушва) від 13.06.2016 року № К-146М, в якій зазначено, що в документах архівного фонду «Гороблагодатського рудоуправління акціонерного товариства відкритого типу «Нижньотагільського металургійного комбінату» в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати зазначені дані про трудовий стаж ОСОБА_2 починаючи з 30.11.1987 року у шахті «Південній» підземним гірничим робітником з повним робочим днем під землею, з 28.03.1989 року машиністом вагоноопрокидувача підземним з повним робочим днем під землею по грудень 1989 року включно; з 11.12.1990 року в шахті «Південній» гірничим робітником з повним робочим днем під землею, з 01.08.1991 року підземним машиністом вагоноопрокидувача з повним робочим днем під землею по березень 1994 року включно, з 11.04.1994 року в шахті «Північній» опрокидувачем підземним по лютий 1995 року, а з 11.02.1995 року на шахті «Південній» машиністом вагоноопрокидувача з повним робочим днем під землею по грудень 1995 року включно.

Водночас, стаж роботи позивача зі шкідливими умовами праці підтверджується листом адміністрації Кувшинського міського округу Російської Федерації від 30.06.2016 року №210/А, з якого слідує, що в документах архівного фонду ВАТ «Гороблагодатське рудоуправління» в особовій карті зазначено дані про період роботи позивача з 24.09.1996 року по 21.03.1999 року на посаді опрокидувача з повним робочим днем під землею. До даного листа долучено копію особової картки позивача форми Т2, у якій зазначено інформація стосовно його роботи в шахті «Північній» «Гороблагодатського рудоуправління» з 13.05.1996 року опрокидувачем.

Також позивачем був наданий лист адміністрації Кувшинського міського округу Російської Федерації від 10.03.2016 року № 46/А/1, в якому вказано, що в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати зазначено дані про період роботи позивача з 01.01.1996 року на посаді машиніста вагоноопрокидувача з повним робочим днем під землею в шахті «Південна», а з 24.09.1996 року по 21.03.1999 року на посаді машиніста вагоноопрокидувача з повним робочим днем під землею в шахті «Північний».

В наданих архівних довідках філії державної казенної установи Свердловської області Горнозаводського управлінського округу (м.Кушва) від 10.02.2016 року № 146/2, №К-146/3 та в довідці адміністрації Кушвинського міського округу Російської Федерації № 46/А від 10.03.2016 року зазначена заробітна плата позивача в Гороблагодатському рудоуправлінню ВАТ «Нижньотагільського металургійного комбінату» з листопада 1987 по грудень 1989 року, з грудня 1990 по березень 1999 року. Посада за якою позивач отримував заробітну плату зазначену за період з січня 1996 по березень 1999 року - машиніст вагоноопрокидувача з повним робочим днем під землею.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, до вказаних вище листів позивачем були долучені дані про реорганізацію ВАТ «Гороблагодатського рудоуправління», які також містяться і в трудовій книжці позивача.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Згідно абз. 1, 2, 7, 8 п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

За п. 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема, довідку про заробітну плату. У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Як з'ясовано судовою колегією, відповідно до п. 11 Порядку № 18-1 позивач надав відповідачу всі необхідні документи для підтвердження відповідного пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах адже стаж роботи позивача на вказаних посадах, підтверджується копією трудової книжки та уточнюючими довідками.

Отже, враховуючи, що позивач має повний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, а трудова книжка містить всі необхідні відомості для призначення пільгової пенсії за Списком № 1, посада на якій працював позивач включена до переліку професій з шкідливими умовами праці, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач у спірних правовідносинах діяв неправомірно.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4