Справа № 537/1885/17
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 р.Справа № 537/1885/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргими Кременчуцького обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області та ОСОБА_1 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.06.2017р. по справі № 537/1885/17

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області треті особи Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

про стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кременчуцького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області за участі третьої особи Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби ГТУЮ в Полтавській області про стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії. В обґрунтування позову зазначає, що постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.10.2011 року зі змінами внесеними ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2012 року зобовязано Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м. Кременчуці провести перерахунок та здійснити виплати ОСОБА_1 з 21.01.2011 року щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, призначеної як інваліду ІІ групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС». 22.11.2012 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №35334472. 12.04.2017 року Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, повідомило, що проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 21.01.2011 року по 31.10.2011 року в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Доплата за вказаним перерахунком в сумі 50424 грн. 99 коп. нарахована але через відсутність фінансування не виплачена. З огляду на наведене, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом. Просив стягнути з Кременчуцького об'єднаного управління пенсійного фонду України в Полтавській області нараховану, але не виплачену пенсію в сумі 50424 грн. 99 коп.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.06.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобовязано Кременчуцьке об'єднане управління пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити виплату ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої пенсії по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю. В задоволенні іншій частині позовних вимог відмовлено.

Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області не згодне з винесеним рішенням Крюківського районного суду від 08.06.2017 року вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права. Вказує , що постанова Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.06.2017 року по справі № 537/1885/17 є аналогічною постанові Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.10.2011 року по справі № 2а-5885/11 якими зобов'язано здійснити виплату пенсії позивачу, а тому постанова від 08.06.2017 року по справі №537/18858/17 підлягає скасуванню, а провадження по даній справі закриттю відповідно до вимог ст. 157 КАС України. Зазначає, що виконання судового рішення, зокрема, постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 03 жовтня 2011 року, зі змінами внесеними ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2012 року по справі №2а-5 885/11 за період з 21.01.2011 року по 31.10.2011 року гарантується державою за рахунок коштів державного бюджету, оскільки держава гарантує виконання судового рішення то для отримання позивачем нарахованих сум пенсії, йому необхідно звернутись до органу державної виконавчої служби із документами зазначеними в пункті 4 Порядку. Просить скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.06.2017 року , закрити провадження у справі або прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу , частково не погоджується з рішенням суду в частині того, що суд зобовязав відповідача здійснити виплати, а не стягнув їх на його користь. Вказує , що 22 листопада 2012 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадженій №ВП 35334472. Як вбачається з листа за вих. № 25/Г-17 від 12.04.2017 року Кременчуцького об»єднаного управління ПФУ у Полтавській області на виконання вказаної вище постанови суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 21.01.2011 року по 31.10.2011 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Доплата за вказаним перерахунком в сумі 50 424 грн. 99 коп. нарахована, але через відсутність відповідного фінансування, не виплачена. Так, як відповідач свої зобовязання щодо сплати перерахованої пенсії не виконує, посилаючись на відсутність фінансового забезпечення, вважаю, що необхідно стягнути перераховану йому за рішенням суду пенсію. Вказує , що на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (див. згадане вище рішення у справі Войтенка; рішення у справі «Ромашов проти України» (Romashov v. Ukraine), № 67534/01, від 27 липня 2004 року; у справі «Дубенко проти України» (Dubenko v. Ukraine), № 74221/01. від 11 січня 2005 року; та у справі «Козачек проти України» (Kozachek v. Ukraine), № 29508/04, від 7 грудня 2006 року). Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою (див. рішення у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine), № 60750/00, п. 44, від 20 липня 2004 року). Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (див. рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року). Просить суд апеляційної інстанції скасувати частково постанову, а саме в частині відмови в задоволенні позовних вимог , ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Кременчуцького об»єднаного управління ПФУ у Полтавській області нараховану, але не виплачену ОСОБА_1, пенсію, нараховану згідно постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 03 жовтня 2011 року, зі змінами внесеними ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2012 року по справі № 2а-5885/12 за період з 21.01.2011 року по 31.10.2011 року в сумі 50 424,99 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи у їх сукупності та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено , що постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.10.2011 року зі змінами внесеними ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2012 року зобовязано Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м. Кременчуці провести перерахунок та здійснити виплати ОСОБА_1 з 21.01.2011 року щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, призначеної як інваліду ІІ групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до 50,54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС».

12.04.2017року Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, повідомило, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за період з 21.01.2011 року по 31.10.2011 року в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Доплата за вказаним перерахунком в сумі 50424 грн. 99 коп. нарахована але через відсутність фінансування не виплачена.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того , що відповідно до перерахунку за постановою суду, нарахована, але не виплачена пенсія склала 50424,99 грн., однак зазначена сума не виплачена боржником, в звязку з відсутністю коштів для проведення вказаних виплат. Отже, між сторонами виникли правовідносини, які носять зобов'язальний характер. Позивач в позовній заяві ставить питання щодо стягнення заборгованості по вже перерахованій пенсії. Відповідач не проведенням виплат по нарахованій пенсії, допускає протиправні дії, посилаючись на відсутність у Державному бюджеті коштів. Невиконання даного зобов'язання є порушенням охоронюваних законом прав та інтересів позивача, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, а відсутність коштів на виплату допомоги не позбавляє особу, якій повинна бути здійснена виплата, права на отримання такої виплати. Так, у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року, заява №631334/00) Європейський Суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Проте , колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що порушені в зазначеному адміністративному позові питання вже були предметом розгляду в суді, за результатами розгляду прийняте відповідне рішення, яке набрало законної сили.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що УПФ фактично не виконує рішення суду у добровільному порядку.

Підставою для звернення позивача із вищевказаними позовними вимогами фактично було невиконання відповідачем рішення суду, яке вступило в законну силу.

Колегія суддів звертає увагу на те , шо згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач, звертаючись до суду першої інстанції з даним позовом, фактично просить зобовязати відповідача виконувати рішення суду, яке вже набрало законної сили, і в силу приписів статей 14 та 255 КАС України повинно виконуватися відповідачем без ухвалення будь-яких додаткових судових рішень.

Суд першої інстанції не в праві зобовязувати відповідача виконувати чи не виконувати рішення суду, яке і так є обовязковим до виконання для осіб, які беруть участь у справі.

Чинним законодавством України не передбачено права суду приймати рішення про зобовязання виконувати інше рішення суду.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач, звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою, порушив питання, що стосуються здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, порядок розгляду якого визначений в ст. 267 КАС України.

Колегія суддів вважає за доцільне відмітити, що КАС України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст. 181 КАС. Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені ст. 267 КАС, зокрема до них належать: зобовязання субєкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; накладання штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені субєктом владних повноважень відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не врахував вищезазначених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись п. 4 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Кременчуцького обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.06.2017р. по справі № 537/1885/17 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 27.10.2017 р.