Справа № 465/366/16-а
Суддя: Масендич В. В.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

17.10.2016 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м.Львові, про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м.Львові, про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позов мотивує тим, що постановою від 21.10.2016р. серії ПС2 №716028, складеної інспектором роти №5 батальйону №4 УПП у м.Львові лейтенантом поліції ОСОБА_2 визнано його винним у тому, що він 21.01.2016р. о 22:42 год. у м.Львові на вул. Мельника, 20 керував автомобілем НОМЕР_1 у якого не були ввімкнені фари ближнього світла у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. Позивач вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, виходячи з наступного. Відтак, позивач зазначає, що бланк постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21.01.2016р. серії ПС2 №716028, який складений інспектором роти №5 батальйону №4 УПП у м.Львові, лейтенантом поліції ОСОБА_2, є бланком старого зразка і повністю не відповідає бланку діючого зразка, який передбачений додатком 6 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015р. №1376. Зокрема, в чинному бланку постанови зазначається: найменування органу поліції, у той час, як у недійсному бланку зазначено найменування підрозділу внутрішніх справ: підпис, ініціали та прізвище посадової особи органу поліції, а не лише підпис посадової особи, яка застосувала адміністративне стягнення, як зазначено у використаному бланку старого зразка. Окрім цього, на зворотному боці діючого, на даний час, бланку постанови зазначаються статті Конституції України та статті Кодексу про адміністративні правопорушення і місце для підпису про ознайомлення з такими правопорушника.

Таким чином, позивач зазначає, що інспектором Цудним М.П. при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення використано недійсний бланк старого зразка, який не передбачений чинним законодавством України, а тому слід дійти висновку, що вказана постанова є недійсною в цілому, оскільки як вбачається із вимог п.9 Інструкції, у разі допущення порушень при оформленні постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим. В даному випадку посадовою особою органу поліції використано заздалегідь недійсний бланк, що є істотним порушенням.

Крім цього посадовою особою органу поліції не було складено протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак, протоколи про адміністративне правопорушення не складаються виключно у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП. так, згідно з положенням ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення лише тих адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані в автоматичному режимі. Відтак, незважаючи на те, що дане правопорушення виявлено не в автоматичному режимі, а фіксувалось безпосередньо працівниками органу поліції, в порушення положень ч.ч. 2,7 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення ними не складався, що є істотним порушенням порядку документування адміністративних правопорушень. Дане твердження також підтверджується і тим, що у постанові, всупереч вимогам п.3 ч.2 ст. 283 КУпАП, не зазначено жодного технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Також, працівниками органу поліції позивачу не були розяснені права передбачені Конституцією України, що підтверджується відсутністю на зворотному боці постанови переліку цих статей, так само як і підпису позивача про ознайомлення з ними. При винесені постанови не були також враховані вимоги ст. 268 КУпАП, котрі визначають права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: її право на юридичну допомогу, збір і надання доказів. Так, в цьому випадку він був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законодавством при винесені постанови. Позивач також зазначає, що після зупинки транспортного засобу, посадовою особою органу поліції було вжито заходів лише щодо зясування анкетних даних позивача, після чого працівником поліції без зясування обставин справи було складено постанову про адміністративне правопорушення.

Відтак, відповідно до п. 19.1 «а» ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від освітленості дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла. Водночас, посадовою особою органу поліції не було враховано, що згідно з приміткою до вказаного пункту, в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари. При цьому, 21.01.2016р. о 22:42 год. позивач рухався у м.Львові по вул. Мельника, транспортним засобом в умовах недостатньої видимості саме з ввімкнутими протитуманними фарами, що виключає подію адміністративного правопорушення, проте, інспектор поліції при розгляді вказаної справи про адміністративне правопорушення не надав жодної можливості надати будь-які пояснення з даного приводу, не намагався зясувати обставини, які передбачені ст.280 КУпАП, а в оскаржуваній постанові зазначено про не ввімкнення лише фар ближнього світла, не згадуючи жодним чином про ввімкненні на транспортному засобі протитуманні фари. Просить позов задоволити, визнати протиправними дії інспектора роти №5 батальйону №4 Управління патрульної служби МВС у м.Львові лейтенанта поліції ОСОБА_2 та скасувати постанову від 21.01.2016р. серія ПС2 №716028 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем подано заперечення проти адміністративного позову, в яких вказує, що правопорушення сталося в темну пору доби, на відеоматеріалах, вилучених з камер нагрудного реєстратора чітко видно, що ні дощу, ні туману, снігопаду не було на момент вчинення правопорушення позивачем. Також, на відеоматеріалах є зафіксовано факт включання позивачем фар ближнього світла після того, як про це йому повідомив інспектор. Інспектором було розяснено права і обовязки водію, про що також свідчать відеоматеріали. Ткож, відповідно до п.18 перехідних положень Закону України «Про перехідні положення» до 31.12.2016р. поліції дозволяється використовування службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем МВС України. Відтак, відповідач вважає, що 21.01.2016р. о 22:42 год. винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №716028 відповідає вимогам ст. ст. 283-285 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, разом із поданими на адресу суду запереченнями подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в позові просить відмовити.

Згідно ст.128 КАС України суд вважає, що справу слід слухати у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, достатніх для вирішення адміністративного позову.

На підставі п. 2 статті 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

З постанови серії ПС2 №716028 від 21.01.2016 року вбачається, що позивач 21.01.2016р. о 22:42 год. керував автомобілем НОМЕР_2 по вул. Мельника, 20 у м.Львові, у якого не були ввімкнені фари ближнього світла у темну пору доби, чим порушив вимоги п.19.1 «а» ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Статтею 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України,доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положення ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями, іншими документами.

У п. 19.1 «а» Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 «Про Правила дорожнього руху » вказано,що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла. Згідно примітки до даного пункту, в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Як вбачається із оскаржуваної постанови у ній не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення доводів висловлених позивачем. З доданого відповідачем до матеріалів справи компакт-диску, вбачається, що відеозапис ведеться з моменту зупинки автомобіля НОМЕР_1, де видно, що позивач керував даним автомобілем у темну пору доби на якому були ввімкнені протитуманні фари, що дозволяється в умовах недостатньої видимості. Крім цього, працівник поліції не надав можливості позивачу надати свої пояснення по суті вчиненого правопорушення, не було розяснено його прав передбачених нормами Конституції України та не надано можливості скористатися правом на захист.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність і необхідність скасування постанови відповідача в справі про адміністративне правопорушення, оскільки з представлених суду матеріалів про вчинення особою адміністративного правопорушення та з пояснень позивача викладених в адміністративному позові, не можна зробити висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення; беручи до уваги покладений обов'язок саме відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, а також враховуючи наведене, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не доведена, відповідачем не представлено жодного належного, об'єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відтак суд приходить до висновку, що постанова серії ПС2 №716028 від 21.01.2016 року стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 245, 251, 256 КУпАП, ст.11,69,70,71,159,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м.Львові, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №716028 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425грн., винесену 21.01.2016 року інспектором роти №5 батальйону №4 Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м.Львові, лейтенантом поліції ОСОБА_2 - скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Масендич В. В.