Справа № 695/32371/13-а(2а/695/9/14)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" жовтня 2017 р. м. Київ К/800/3575/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Мороз В.Ф.

Голяшкін О.В.

Черпіцька Л.Т.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся з позовом про визнання неправомірними дій, скасування рішень відповідача № 9 від 04 жовтня 2006 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_5 та № 12-21 від 22 червня 1993 року про надання у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_6 площею 0,60 га; зобов'язання розглянути питання щодо виділення земельної ділянки площею 0,4015 га для обслуговування нежитлового приміщення по АДРЕСА_1.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2014 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Привітненської сільської ради щодо прийняття рішення № 9 від 04 жовтня 2006 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_5 та щодо прийняття рішення № 12-21 від 22 червня 1993 року про надання у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_6 площею 0,60 га по АДРЕСА_1. Визнано рішення Привітненської сільської ради № 9 від 04 жовтня 2006 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_5 та рішення № 12-21 від 22 червня 1993 року про надання у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_6 площею 0,60 га по АДРЕСА_1 недійсними та їх скасовано. Зобов'язано Привітненську сільську раду Золотоніського району Черкаської області протягом терміну, визначеного Земельним кодексом України, розглянути питання щодо виділення ОСОБА_4 земельної ділянки для обслуговування нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 площею 0,3866 га.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням апеляційного суду позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Судова колегія вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень ( пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У зв'язку з цим у постанові від 17 лютого 2015 року у справі №21-551а14 Верховний Суду України висловив правову позицію, яка полягає у тому, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення, на підставі якого виникають цивільні права та обов'язки особи та такі права підтверджуються чи оформленні відповідним правовстановлюючим документом, подальше оспорювання іншою особою правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Такого ж висновку щодо застосування норм права Верховний Суд України дійшов у постановах від 24 лютого 2015 (справа №21-34а15), від 16 грудня 2014 року (справа №21-544а14) від 09 грудня 2014 року (справа №21-308а14), від 11 листопада 2014 року (справа №21-493а14).

Отже Верховним Судом України сформовано практику у розгляді спорів даної категорії та зроблено правовий висновок, який має бути врахований іншими судами при їх вирішенні відповідно до статті 244-2 КАС України, а судова практика приведена у відповідність до нього.

Оскільки у справі позивачем оспорюється правомірність набуття третіми особами права власності на нерухоме майно та права власності на земельні ділянки, такий спір не має ознак адміністративного та підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

При цьому, Верховний Суд України у зазначених спорах неодноразово вказував на те, що адміністративні суди, розглядаючи спори, не віднесені до їх юрисдикції, не можуть вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Таким чином вирішення судами попередніх інстанцій спору по суті є помилковим.

За викладеного судова колегія вбачає підстави для скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій та закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 228 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку та закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

Л.Т. Черпіцька