Справа № 826/11834/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

25 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Мельничук В.П., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на ухвалу судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріалант» про стягнення коштів за податковим боргом, –

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року подання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві повернуто.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням від позивача надійшла апеляційна скарга, в якій просить скасувати ухвалу судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи 20 вересня 2017 року судом першої інстанції ухвалено зазначену вище ухвалу.

Копію зазначеного судового рішення позивач отримав 21 вересня 2016 року, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи.

Апеляційну скаргу Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві подало до суду першої інстанції 27 вересня 2017 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

При цьому вказана особа не надає доказів на підтвердження часу отримання судового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2017 року (конверт, в якому судове рішення було надіслано адресату чи довідка поштового відділення зв’язку) та не звертається із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та не вказує про поважні причини його пропуску.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги в адміністративній справі визначено Законом України “Про судовий збір” з урахуванням змін до вказаного Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється в 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту подання позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1600 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Вказаною особою в порушення зазначених вимог законодавства не дотримано вказані вимоги ст. 187 КАС України та не додано документ про сплату судового збору, натомість просить суд відстрочити сплату судового збору у зв’язку з відсутністю коштів на сплату судового збору.

З огляду на вказане зауважую, що відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв’язку з цим обставини, пов’язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення суб’єкта владних повноважень від такої сплати.

За змістом Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року “Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України “Про судовий збір”, Вищий адміністративний суд України зауважив, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2014 року № 36722122, від 15 квітня 2014 року № 38331796, від 29 липня 2014 року № 39942890).

Аналіз законодавчого врегулювання даного питання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, згідно з пунктом 2 Перехідних положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору”, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року, зобов’язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Отже, обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб’єкт владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

Керуючись ст.ст. 186, 187, 189 КАС України, –

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на ухвалу судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріалант» про стягнення коштів за податковим боргом - залишити без руху.

Надати Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві строк тривалістю тридцять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого позивач має право надати до Київського апеляційного адміністративного суду заяву про поновлення строку із зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження з поданням відповідних доказів та документ про сплату судового збору.

У разі невиконання зазначених вище вимог у вище вказаний строк у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили через п?ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя В.П. Мельничук