Справа № 816/1365/17
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24 жовтня 2017 рокум. ПолтаваСправа № 816/1365/17
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

представника позивача - Ленди Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавське сонечко"
до відповідача третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Чорнухинської районної державної адміністрації Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_2
про визнання протиправними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В:

14.08.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавське сонечко" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Чорнухинської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Чорнухинської районної державної адміністрації № 305 від 29.09.2008 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області";

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Чорнухинської районної державної адміністрації № 464 від 20.08.2012 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку".

Ухвалами Полтавської окружного адміністративного суду від 04.09.2017 провадження у справі відкрито, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В обгрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що 30.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавське сонечко" та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки загальною площею 6,6395 га (кадастровий номер: НОМЕР_1), яка включає спірні 2,00 га ріллі, щодо яких ОСОБА_2 видані оскаржувані розпорядження. Водночас позивач вважає вказані розпорядження протиправними, оскільки за твердженням позивача, розпорядження видані з порушенням норм законодавства.

Відповідач та треті особи у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

05.10.2017 від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшли письмові пояснення на адміністративний позов, у яких третя особа просить суд позовні вимоги задовольнити. Також Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області просило розглянути справу без участі представника.

У судовому засіданні 24.10.2017 судом поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі № 816/1365/17 у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача проти закриття провадження у справі заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог статті 4 цього Кодексу правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас, суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. У деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивача визначено як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Так, з прохальної частини адміністративного позову вбачається, що позивач просить суд визнати протиправними та скасувати розпорядження голови Чорнухинської районної державної адміністрації, згідно з якими надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою та затверджено вказану документацію на земельну ділянку громадянину ОСОБА_2.

Також суд зазначає, що пунктом 3 розпорядження голови Чорнухинської районної державної адміністрації № 464 від 20.08.2012 передано у приватну власність громадянину ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,00 га, у тому числі - ріллі 2,00 га (кадастровий номер: НОМЕР_2) /а.с. 10/.

Суд звертає увагу на те, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки, а також правомірності надання іншій особі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 у справі № 816/4339/14.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що цей адміністративний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, натомість може бути розглянутий господарським судом згідно з нормами Господарського процесуального кодексу України (з огляду на суб'єктний склад).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 17, 157, 158, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 816/1365/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавське сонечко" до Чорнухинської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень закрити.

Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавське сонечко", що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим позовом не допускається.

Роз'яснити позивачу право на звернення до господарського суду в порядку господарського судочинства.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 27.10.2017.

Суддя Т.С. Канигіна