Справа № 352/431/17
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 жовтня 2017 року м. Київ К/800/34544/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій,

встановив:
ОСОБА_1 10.03.2017 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати йому пенсію із зменшенням пенсійного віку з 29.11.2016.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року, позов задоволено. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Тисменицькому районі Івано-Франківської області, правонаступником якого є Тисменицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Тисменицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 29 листопада 2016 року.

У касаційній скарзі Тисменицьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 .

У грудні 1985 році позивач був призваний Івано-Франківським обласним військоматом на строкову військову службу та направлений у військову частину для проходження служби. У зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС у квітні 1986 року відправлений у зону відчуження для проведення робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У січні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

20.02.2017 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії з посиланням на те, ще право на пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він набуде при підтвердженні первинними документами періоду перебування в зоні відчуження або у віці 60 років при умові повторного письмового звернення.

Задовольняючи частково позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що надані позивачем документи у їх сукупності підтверджують його статус як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а отже дають право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, передбачено зменшення віку на 10 років.

За змістом ст. 10 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

В силу ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», документами, які підтверджують статус громадян та дають право користуватись пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

При цьому, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Водночас, у разі неможливості подання довідки №122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: первинні документи, що підтверджують періоди перебування в зоні відчуження: довідки про періоди роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати; особи, що були призвані на військові збори, можуть підтвердити виконання робіт в зоні довідками військових частин про виконання робіт в зоні, архівними документами Міністерства оборони.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого Івано-Франківським міським військомісаріатом 09.04.1985, позивач з 25.07.1986 до 27.10.1986 приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, доза радіоактивного опромінення 24,2 Р.

Довідкою начальника капітального будівництва і розквартирування військ Міністерства оборони України від 11.11.1993 № 147, підтверджено факт виконання завдань рядовим запасу ОСОБА_1 у тридцятикілометровій зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в м. Прип`ять, Чорнобиль, с. Копачі, Опачино з 25.07.1986 до 27.10.1986.

Відповідно до витягу із протоколу 415 від 06.12.2001 комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_1 приймав участь у роботах у зоні відчуження з 25.07. до 27.10.1986 (конкретно термін не визначено).

Таким чином, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивач має право на призначення пенсії за віком як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз