Справа № 814/1519/17
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

04 жовтня 2017 року Справа № 814/1519/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54046
до відповідачів1. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, вул. Прорізна, 8, Мсп601, Центральна Частина Києва, м. Київ, 01601 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вул. Січових Стрільців,17, м. Київ, 04053
провизнання протиправними бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі - Уповноважена особа) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), в якому просив:

- визнати протиправними бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський», щодо не включення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати позивачу;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду вкладів фізичних осіб стосовно включення всієї суми відшкодування належної до виплати позивачу.

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що належать до виплат позивачу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка гарантує кожному вкладнику банку - фізичній особі, відшкодування коштів за його вкладом за рахунок Фонду у сумі, що не перевищує 200000 гривень. А також зазначає, що у Уповноваженої особи були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакції (операції) щодо списання коштів з відкритого ним у банку розрахункового рахунку.

Уповноважена особа надала письмові заперечення, в яких просила в задоволенні позову відмовити та зазначила, що договори позики № 980-067-000242319 від 19.05.2016 року, № 980-067-000242337 від 19.05.2016 року є двосторонніми (без участі банку як повіреного) з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр», які по своїй правовій природі не є вкладом згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 року (далі - Закон № 4452-VI) (арк. спр. 41 - 43).

Відповідач - Фонд - проти позову заперечував, надав суду заперечення, в яких зазначено, що відповідно до приписів Закону № 4452-VI у Фонду ще не виникло обов'язку перед позивачем щодо відшкодування йому коштів, тому права позивача порушені не були. В задоволенні позову просив відмовити (арк. спр. 80 - 83).

Позивач та Фонд надали суду клопотання про розгляд справ в порядку письмового провадження (арк. спр. 83, 90). Представник Уповноваженої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (арк. спр. 89).

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважних представників сторін, відповідно до ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

19.05.2016 року між ОСОБА_1 (Сторона 1) та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» (Сторона 2) було укладено договір № 980-067-000242337, тип договору: Капітал, відповідно до умов якого, на ім'я позивача було відкрито у ПАТ «Банк Михайлівський» поточний рахунок № 1904 (далі - Договір-1). Також 19.02.2016 року між тими ж сторонами було укладено договір № 980-067-000242319, тип договору: Капітал, відповідно до умов якого, на ім'я позивача було відкрито у ПАТ «Банк Михайлівський» поточний рахунок № 19044 (далі - Договір-2) (арк. спр. 10 - 11, 13 - 14).

Відповідно до умов зазначених договорів, позивач зарахував на свій поточний рахунок (№ 1904) 14000,00 грн. (5000,00 грн. за Договором-1 та 9000,00 грн. за Договором-2), що підтверджуються квитанцією від 19.05.2016 року № 4245992 (арк. спр. 16).

Згідно п.5.4.3 умов зазначених договорів, ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» має право з власної ініціативи повернути кошти Стороні 1 достроково.

23.05.2016 року ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» було повернуто на поточні рахунки позивача суму його вкладів.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та рішення від 13.06.2016 року № 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Згідно з даними рішеннями розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23.05.2016 року по 22.07.2016 року включно. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» було призначено ОСОБА_3

Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 року оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський».

На підставі Рішення НБУ № 124-рш виконавчою дирекцією Фонду гарантування винесено Рішення № 1213 від 12.07.2016 року, згідно з яким з 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 строком на два роки з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01.09.2016 року призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову О.Ю. з 05.09.2016 року.

Листом від 12.05.2017 року № 34-036-9909/17 Фонд, на звернення позивача, повідомив ОСОБА_1, що його не включено до загального реєстру вкладників, які мають право на вілшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки, відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України, укладені ним з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» правочини є нікчемними (арк. спр. 22).

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15.11.2016 року доповнено розділ Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пунктом 15, відповідно до якого до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами визначено статтею 27 зазначеного закону.

Так, при виникненні обставин, з якими закон пов'язує право на відшкодування коштів за вкладами, уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню та перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

У своїх запереченнях відповідач посилається на приписи статей 37, 38 зазначеного закону, відповідно до яких Уповноважена особа здійснює перевірку укладених банком договорів на предмет їх нікчемності. При цьому відповідач зазначає, що договори, укладені між позивачем та ТОВ «ІРЦ», є нікчемними. Відповідач зазначає, що ці договори були укладені з порушенням обмежень, встановлених НБУ, проведено кредитні операції з ТОВ «ІРЦ» на суму ,74 грн, що значно перевищило вільний ліміт кредитування.

Однак, суд вважає, що будь-які порушення здійснені посадовими особами банку, і які призвели до його неплатоспроможності не можуть бути предметом розгляду цієї справи, оскільки не впливають на право позивача на відшкодування коштів за вкладом, гарантованого законом.

Більш того, відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг»), Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов'язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов'язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку. Фонд або уповноважена особа Фонду також має право заявити вимоги до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів. Кошти, стягнуті з пов'язаних із банком осіб як відшкодування шкоди, а також з небанківських фінансових установ, зазначених в абзаці першому цієї частини, включаються до ліквідаційної маси банку.

Отже закон розмежовує відносини між Фондом або його уповноваженою особою та особою, кошти якої прирівнюються до вкладу, та яка має право на відшкодування цих коштів за рахунок Фонду, та відносини між Фондом або його уповноваженою особою із небанківською фінансовою установою, що залучала таки кошти у особи.

Закон не ставить в залежність вчинення чи невчинення Фондом дій по відшкодуванню шкоди заподіяної банку небанківською фінансовою установою, а також фактичне повернення цих коштів банку - із можливістю реалізації права вкладника на отримання відшкодування за рахунок Фонду.

Крім того, судом встановлено, що фактично на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку грошові кошти в сумі 9000,00 грн. вже знаходились на рахунку позивача у банку, а отже на них в будь-якому разі розповсюджуються гарантії, передбачені статтею 26 Закону.

За таких обставин заперечення відповідача не спростовують тверджень позивача, з чого суд робить висновок про протиправну бездіяльність Уповноваженою особи Фонду.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що належать до виплат позивачу, суд зазначає наступне.

Виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою. У переданому уповноваженою особою Переліку вкладників інформація про позивача відсутня. Позивача не було включено уповноваженою особою до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не має правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню позивача до Загального реєстру та виплаті відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд також бере до уваги що, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, перевіряють їх відповідність усім зазначеним вимогам статті 2 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст. 162 КАС передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб'єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, прийняти постанову, якою зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити інформації про вкладника ОСОБА_1 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо невключення інформації про вкладника ОСОБА_1 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити інформації про вкладника ОСОБА_1 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. В решті вимог - відмовити.

5. Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судовий збір у розмірі 640,00 грн., сплачений квитанцією № 0.0.815465032.1 від 26.07.2017 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.С. Князєв