Справа № 826/15128/16
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА
Іменем України
26 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Костюк Л.О.;
суддів: Бужак Н.П.,Троян Н.М.;
за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 104 004, 93 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року, Центральна телерадіостудія Міністерства оборони України звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 матеріальні збитки завдані державі у сумі 104 004, 93 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач недбалим виконанням свої обов`язків, порушив вимоги статті 88 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», пункту 3.2.21 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.
08 серпня 2017 року представником Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України - Гавріш Д.С. подано клопотання про зупинення провадження у справі.
У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 11 КАС України, кожна особа, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.
З метою дотримання процесуальних строків розгляду справи та з метою забезпечення апеляційного розгляду справи необхідно провести певні дії, а розгляд даної справи може перевищувати межі строку, встановленого для розгляду апеляційної скарги Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 104 004, 93 грн., колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність зупинення апеляційного провадження.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року було зупинено апеляційне провадження у справі за розглядом вищевказаної апеляційної скарги до 12 жовтня 2017 року до 09 год. 50 хв.
Відповідно до частини 5 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справі поновлюється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або за ініціативою суду, якщо відпадуть обставини, які були підставою для зупинення провадження.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів протокольною ухвалою постановила, провадження за апеляційною скаргою Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 104 004, 93 грн., поновити та призначити до розгляду у судовому засіданні на 12 жовтня 2017 року о 09 год. 50 хв.
12 жовтня 2017 року, під час розгляду справи у судовому засіданні, виникла необхідність у наданні додаткових пояснень та заперечень сторонами, у зв`язку з чим колегія суддів прийшла до висновку щодо продовження строку розгляду на 15 днів та призначення слухання на 26.10.2017 року об 09 год. 35 хв.
Заслухавши суддю доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з таких підстав.
Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що відповідач проходив військову службу у позивача на посаді помічника директора установи з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово економічної служби у період з 11.05.2010 року по 22.06.2012 року.
Наказом першого заступника Міністра оборони України від 20.04.2012 року №55 відповідача було звільнено у запас за пунктом «а» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язком та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту).
Наказом директора ЦТРС МОУ від 22.06.2012 року №89 виключено із списків особового складу студії, та направлено на військовий облік до Солом`янського районного військовий комісаріат міста Києва (за приписом від 03.07.2012 року №290).
У період з 01.01.2010 до 14.01.2015 дуло проведено низку перевірок фінансово-господарської діяльності ЦТРС МОУ.
Під час вказаних перевірок фінансово-господарської діяльності ЦТРС МОУ, відповідно до Звіту фінансового аудиту та аудиту відповідності від року №234/40/148, Акта ревізії фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року від 21.05.2013 року №072-30-1105, Аудиторського звіту за результатами внутрішнього фінансового аудиту та аудиту матеріально-технічних засобів ЦТРС МОУ за період з 01.01.2013 року №234/40/3 було виявлено численні порушення виконання службових обов`язків відповідачем, які призвели до заподіяння державі збитків у сумі 104 004,93 грн.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Публічною службою згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Відповідно абзаців 3 та 4 пункту 28 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (зі змінами), у разі якщо до прийняття рішення про стягнення матеріальної шкоди винну в її заподіянні особу було звільнено в запас чи у відставку або така особа вибула з військової частини, командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Отже, спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої особою державі під час проходження військової служби, є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансового-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Згідно зі Звітом фінансового аудиту та аудиту відповідності від 14.12.2012 року № 234/40/148, факт вини відповідача встановлено у наступному.
Відповідно до пункту 1 частини другої пункту 3.2. Розділу III Звіту аудиту Жа 234/40/148, у порушення вимог пункту 31.9 Інструкції про порядок витрат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від71.06.2008року № 260, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 14.07.2008 року за № 638/15329 (зі змінами, далі - Інструкція НМОУ №260), майору ОСОБА_2 , який знаходився в військовій частині НОМЕР_1 (миротворчий персонал ЄС, ОБСЄ, НАТО коаліційних сил) без виключення зі списків особового складу ЦТРС МОУ у травні - серпні 2012року нараховувалась щомісячна премія за сумлінне виконання своїх службових обов`язків.
Загальна сума зайво нарахованої премії майору ОСОБА_2 склала 4 063,04 грн., з урахуванням утримання в пенсійний фонд (додаток І).
Відповідно до підпункту 2 частини другої пункту 3.2 Розділу III Звіту аудиту № 234/40/148, наказом Міністра оборони України від 12.03.2012 №193 старшому прапорщику ОСОБА_3 присвоєно військове звання-молодший лейтенант.
У порушення вимог наказу Міністра оборони України від 26.03.2011 року № 165 Про бюджетну підтримку Міністерства оборони України на 2012 рік (далі - наказ № 165) та пункту ЗІ Інструкції НМОУ №260 молодшому лейтенанту ОСОБА_3 у квітні-серпні 2012 року нараховувалась щомісячна премія як прапорщику у розмірі 125%, а не як офіцеру у розмірі 90%.
Загальна сума нарахованої премії молодшому лейтенанту ОСОБА_3 склала 1788,57 грн., з урахуванням утримання в пенсійний фонд (додаток 1).
Відповідно до підпункту 3 частини другої пункту 3.2 Розділу III Звіту аудиту № 234/40/148, наказом Міністра оборони України від 28.02.2011 року № 195 капітана ОСОБА_4 , спеціального кореспондента інформаційної групи ЦТРС МОУ (м. Львів) увільнено від займаної посади з виключенням зі списків особового складу ЦТРС МОУ та зараховано на грошове забезпечення до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України.
Наказом директора ЦТРС МОУ від 03.03.2012 року № 32 капітана ОСОБА_4 , виключено зі списків особового складу (згідно з фінансового забезпечення) з 01.04.2011 року.
Капітану ОСОБА_4 , у квітні - грудні 2011 року в ЦТРС МОУ нараховувалося грошове забезпечення та премія з нагоди Дня святкування Збройних Сил України. Контрольні талони на отримання грошового забезпечення за зазначений період в ЦТРС МОУ відсутні.
Таким чином, загальна сума незаконно нарахованого грошового забезпечення капітану ОСОБА_4 склала 38 922,18 грн., з урахуванням утримання в пенсійний фонд (додаток 1).
Відповідно до підпункту 4 частини другої пункту 3.2 Розділу III Звіту аудиту №234/40/148, наказом першого заступника Міністра оборони України від 24.10.2011 № 168 старшого лейтенанта ОСОБА_5 , спеціального кореспондента інформаційної групи ЦТРС МОУ (м. Харків), призначено на посаду офіцера відділення контролю навчального центру «Партнерство заради миру» Міжнародного центру миро творчості та безпеки командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ).
Наказом начальника ЦТРС МОУ від 31.10.2011 року №168 старшого лейтенанта ОСОБА_5 виключено зі списків особового складу студії (знято з фінансового забезпечення) з 31.10.2011 року.
Старшому лейтенанту ОСОБА_5 у листопаді-грудні 2011 року нараховувалося грошове забезпечення та премія з нагоди святкування Дня Збройних Сил України. Контрольні талони на отримання грошового забезпечення за зазначений період в ЦТРС МОУ відсутні.
Загальна сума незаконно нарахованого грошового забезпечення старшому лейтенанту ОСОБА_5 , склала 10554,73 грн., з урахуванням утримання в пенсійний фонд (додаток 1).
Зазначені порушення були також відображені на сторінці 29 Акту ревізії №072-30-1105, яким встановлено безпідставне нарахування та виплату грошового забезпечення капітану ОСОБА_4 та старшому лейтенанту ОСОБА_5 у період після виключення із списків особового складу ЦТРС МОУ (накази ЦТРС МОУ від 03.03.2012 № 2 та від 01.10.2011 № 168 відповідно) на загальну суму 49476.91 гривень.
Колегія судів звертає увагу на те, що вищезазначені порушення були викладені у Звіті аудиту Міністерства оборони України територіального управління внутрішнього аудиту військових частин безпосереднього підпорядкування Міністерству оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 14.12.2011 № 234/40/148. По результатам розслідування сума незаконної виплати 49 476, 91 грн. занесено до книги обліку нестач (додатки 2, 5).
Відповідно до п. 4 ч. 2 п. 3.2 Звіту аудиту №234/40/148, у зв`язку зі звільненням відповідача з військової служби в запас (у зв`язку із закінченням строку контракту) пояснення не взято.
Таким чином, дослідженням витрат на грошове забезпечення військовослужбовців встановлені порушення вимог чинного законодавства, що , призвели до збитків державі на загальну суму 55 328, 52 грн.
Зазначеними діями помічника директора студії - начальник фінансово- економічної служби капітан ОСОБА_6 - вбачаються ознаки шахрайства.
Отже, органом фінансового контролю, ОСОБА_1 визнано винним у завданим державі збиткам, матеріали ревізії передано до Київської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що у порушення статті 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку, що позивач на підтвердження вини відповідача посилався виключно на постанову про закриття кримінального провадження.
Колегія суддів звертає увагу на висновки зазначені в Звіті фінансового аудиту та аудиту відповідності від 14.12.2012 року № 234/40/148 (далі - Звіт аудиту № 234/40/148),
Акті ревізії фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2010 по 31.12.2012 від 21.05.2013 року № 072-30-1105 (далі - Акт ревізії № 072-30-1105):
1. Відповідно до пункту 3.2. Розділу III Звіту аудиту №234/40/148 дослідженням витрат на грошове забезпечення військовослужбовців встановлені порушення вимог чинного законодавства, що призвели до ) збитків державі на загальну суму 55 328,52 грн. Зазначеними діями помічника директора студії - начальник фінансово - економічної служби капітан ОСОБА_1 - вбачаються ознаки шахрайства.
2.Відповідно до сторінок 24-25 Акту ревізії № 072-30-1105, ревізією проведеною методом звірки роздавальних відомостей по нарахуванню та виплаті грошового забезпечення, військовослужбовців встановлено випадки не утримання (неповернення) авансу окремими військовослужбовцями, а саме: помічнику директора з матеріально-технічного забезпечення капітану ОСОБА_7 видано авансу червні 2011 року в сумі 2 200 грн., у липні 2011 року в сумі 648,0 грн., у вересні 2011 року в сумі 1 620,00 грн., начальнику фінансово - економічної служби ЦТРС МОУ капітану ОСОБА_8 з листопада 2010 року по лютий 2012 року видано аванс в сумі 3 543,12 грн. (на підставі наказу директора ЦТРС МОУ) від 22.06.2012 року №89 звільнений 23.06.2012 року), начальнику групи спеціального кореспонденту групи спеціального кореспонденту капітану ОСОБА_9 у липні 2011 року видано аванс в сумі 3 212, 00 грн. (на підставі наказу директора ЦТРС МОУ від 30.09.2011 року № 150 звільнений 30.09.2011 року), начальнику відділу майору ОСОБА_10 у листопаді 2010 року видано аванс в сумі 2 000, 00 грн. (на підставі наказу директора ЦТРС від 03.11.2010 року №159 звільнений 03.11.2010 року).
При цьому грошове забезпечення у зазначених місцях вказанім військовослужбовцям зараховано та виплачено в повному обсязі.
Поряд з цим, в обліку ЦТРСМОУ та звіту форми №7д дебіторська заборгованість по виплаченому та не поверненому авансу грошового забезпечення за вищевказаними військовослужбовцями на звітні дати та станом на момент завершення ревізії не обліковуються.
Таким чином, в порушення норм пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ № 1294), пункту 1.2 Інструкції НМОУ №260 та пункту 8.1.3 Положення НМОУ №590, вказаним військовослужбовцям зайво нараховано та вилучено грошове забезпечення в сумі 13 223,12 грн., а також зайво проведено компенсації прибуткового податку в сумі 1 983,46 грн. та, як наслідок, зайво перераховано внесків до державних-цільових фондів у 2010 році в сумі 1 018,61 грн. та единого соціального внеску (за 2011, 2012 роки) в сумі 2 588,42 грн.. чім нанесено матеріальної шкоди (збитки) ЦТРС МОУ на загальну суму 18 813,61 грн.
Порушення допущено внаслідок дій (бездіяльності) начальника фінансово - економічної служби Телерадіостудії Ренгача A.C.
3.Відповідно до сторінок 32, 33 Акту ревізії № 072-30-1105, посадовими особами Телерадіостудії внаслідок внесення недостовірних дата до первинних документів (роздавальної відомості за жовтень 2011 року № 53, видаткового касового ордеру від 14.10.2011 року № 306) та при відсутності підпису про одержання готівки з каси незаконно списано кошти з казначейського рахунку та каси Телерадіостудії в загальній сумі 2 735,61 грн., у вигляді витати грошової допомоги на оздоровлення заступнику директора Телерадіостудії підполковнику ОСОБА_11 та, як наслідок зайво проведено перерахувань прибуткового податку в сумі 410,34 грн. (який в подальшому компенсовано) та зайво перераховано єдиного соціального внеску на суму 949, 26 грн., що є порушенням пункту 3.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, пункту 3 статті 5 Постанови КМУ №1294, пункту 30. 1 Інструкції НМОУ №260 чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) загальному фонду державного бюджету на загальну суму 4 095, 21 грн.
Порушення допущено внаслідок дій (бездіяльності) директора Телерадіостудії Кошеля І.А., начальника фінансово-економічної служби Телерадіостудії Ренгача A.C. - та касира Телерадіостудії ОСОБА_12 .
Щодо матеріальної відповідальності військово службовців колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ (зі змінами), військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно Конституції (Основного Закону) України та інших актів законодавства України військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані зобов`язані бережливо ставитися до довірених їм озброєння, техніки та іншого військового майна, вживати заходів до запобігання шкоді.
Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР (зі змінами), визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами (пункт 1 Положення НМОУ № 243/95-ВР).
Відповідно до частини 1 пункту 2 Положенням про матеріальну відповідальності військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховно Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР (зі змінами), відшкодуванню підлягаэ пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконного: використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно - просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти (частина 2 пункту 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР (зі змінами).
Відповідно до пункту 3 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР (зі змінами), військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.
Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.
Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.
Відповідно до пункту 4 Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР (зі змінами), відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.
Таким чином, підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності колишнього помічника директора установи з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово економічної служби капітана ОСОБА_1 встановлюються (регламентуються) Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР (зі змінами).
Щодо обов`язків начальника фінансового органу (помічника командира з фінансово економічної роботи - начальника фінансової служби) колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 88 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ (зі змінами), помічник командира полку з фінансово-економічної роботи - начальник фінансової служби підпорядковується командирові полку.
Помічник командира полку з фінансово-економічної роботи - начальник фінансової служби відповідає за фінансове забезпечення полку і зобов`язаний: організовувати і вести фінансове господарство полку; забезпечувати планування, затребування необхідних коштів; забезпечувати контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами полку, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей; перевіряти підзвітність посадових осіб полку; забезпечувати збереження грошових документів, довірених коштів і матеріальних цінностей.
Відповідно до пункту 3.3. Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 12.11.2010 року №590 (діяло на час виникнення спірних правовідносин), начальник фінансового органу підпорядковується командиру військової частини і разом з ним несе відповідальність за стан фінансового господарства, забезпечення коштами потреб частини, виконання функцій бухгалтерської служби згідно з чинним законодавством та зобов`язань перед державним бюджетом.
Начальник фінансового органу зобов`язаний: організувати і вести фінансове господарство військової частини згідно з вимогами законодавства України та цього Положення; забезпечувати своєчасне і правильне планування та витребування коштів на потреби військової частини; своєчасно задовольняти особовий склад частини грошовим забезпеченням (заробітною платою) та іншими виплатами, передбаченими чинним законодавством України; своєчасно здійснювати установлені відрахування з грошового забезпечення і заробітної плати та перераховувати утримані суми за призначенням; забезпечити дотримання вимог бюджетного законодавства під час взяття бюджетних зобов`язань, їх реєстрації в органах Державної казначейської служби та здійснення платежів відповідно до взятих зобов`язань; своєчасно складати на підставі даних бухгалтерського обліку фінансову та бюджетну, статистичну, податкову звітність та подавати її за призначенням; дотримуватися фінансової дисципліни; ощадливо ставитися до державних коштів; здійснювати разом з іншими службами економічний аналіз фінансово-господарської діяльності частини і на основі даних аналізу розробляти та доповідати командиру частини пропозиції щодо забезпечення збереження коштів, законного та ефективного використання коштів та матеріальних цінностей, запобігання втратам і непродуктивним витратам; контролювати своєчасне оприбуткування матеріальних цінностей, придбаних військовою частиною і отриманих безоплатно, перевіряти в необхідних випадках фактичну наявність цих матеріальних цінностей на складах частини, про результати перевірки доповідати командиру військової частини; відмовляти у прийнятті до обліку документів, підготовлених з порушенням установлених вимог, а також документів щодо господарських операцій, що здійснюються з порушенням законодавства, та доповідати командиру військової частини про встановлені факти порушення бюджетного законодавства; періодично, але не рідше одного разу на місяць, письмово доповідати командиру військової частини про стан фінансового господарства.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що колишній помічник директора установи з фінансово-економічної роботи - начальник фінансово економічної служби капітан ОСОБА_1 був зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, зокрема, дотримуватися фінансової дисципліни, а у зв`язку з невиконанням таких обов`язків його поведінка визнається протиправною відповідно до пункту 3 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР (зі змінами).
Щодо обґрунтування посилання позивача про притягнення начальника фінансового органу до повної матеріальної відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 8 Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР (зі змінами), залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.
Згідно п. 13 Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР (зі змінами), військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Відповідно до пункту 1.4. Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 12.11.2010 року №590 (діяло на час виникнення спірних правовідносин), розпорядниками бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України є: Міністр оборони України - головний розпорядник; начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України, командувачі військ оперативних командувань «Північ» і «Південь», командувачі Повітряних Сил і Військово-Морських Сил Збройних Сил України, начальники територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь - розпорядники коштів другого ступеня; командири військових частин, військові комісари Автономної Республіки Крим, обласних військових комісаріатів та Київського міського військового комісаріату (далі - військкомати), начальники Територіальних розрахункових центрів - розпорядники коштів третього ступеня.
Розпорядники коштів реалізують свої функції через Департамент фінансів Міністерства оборони України, Головне фінансово-економічне управління Генерального штабу Збройних Сил України, фінансово-економічні управління видів та оперативних командувань Збройних Сил України, фінансово-економічні відділи територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь (далі - забезпечуючі фінансові органи), відділи фінансового і соціального забезпечення військкоматів, фінансові органи військових частин.
Відповідно до пункту 2.2. Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 12.11.2010 року № 590 (діяло на час виникнення спірних правовідносин):
2.2.1. Фінансова дисципліна - це обов`язкове для військових частин дотримання встановлених і діючих правил і норм ведення військового і фінансового господарства.
2.2.3. Основними вимогами фінансової дисципліни є: здійснення планування і витребування коштів лише у межах дійсної потреби, обчисленої за установленими нормами, нормативами, тарифами, цінами і розцінками, згідно із затвердженими штатами, штатними розписами, табелями тощо; оприбуткування готівки та бланків суворого обліку в регістрах бухгалтерського обліку, яке проводиться в день одержання їх військовою частиною на підставі виправдних - прибуткових документів, а також відображення в бухгалтерському обліку коштів, які надходять на реєстраційні рахунки військової частини, у день одержання витягів від Державного казначейства України; витрачання коштів на потреби відповідно до їх призначень; недопущення використання коштів на цілі, не забезпечені відповідними асигнуваннями, або на придбання зайвих та непотрібних матеріальних цінностей; надання звітів про витрати підзвітних сум з дотриманням правил і термінів видачі та погашення підзвітних сум.
На підставі вище зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що у зв`язку із недостачею військового майна (коштів), переданого колишньому помічнику директора установи з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово економічної служби капітану ОСОБА_1 під звіт для подальшого цільового використання відповідно до вимог бюджетного законодавства України та затвердженої кошторисної документації, підлягає притягненню до матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини державі.
Щодо посилання про укладення договіру про матеріальну відповідальність, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР (зі змінами), визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами (пункт 1 Положення НМОУ №243/95-ВР).
На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку ураховуючи те, що законами України, Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР (зі змінами), іншими нормативно-правовими актами прямо не передбачено обов`язок укладати договори про повну матеріальну відповідальність з військовослужбовцями Міністерства оборони України та Збройних Сил України, такий договір не може бути укладений.
Щодо розрахунку матеріальної шкоди завданої держави, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Колегія суддів звертає увагу на наданий позивачем розрахунок сум збитків визначених у Акті ревізії фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2010 по 31.12.2012 від 21.05.2013 року № 072-30-1105 (далі - Акт ревізії № 072-30-1105), а саме:
- С.29 Акт ревізії №072-30-1105 переплата ГЗ Мазуріну та Білецькому у сумі 49 476, 91 грн. (залишок до відшкодування - 40266,91 грн.);
- С.25 Акт ревізії № 072-30-1105 переплата ГЗ на суму 13223,12 грн. (по книзі: Сокол - 4 468, 00 грн-116, 17 грн.; Губенко - 2 000, 00грн. - 52, 00грн.; Вівчаренко - 3 212, 00 грн.-83, 51 грн.) С.25 Акт ревізії № 072-30-1105незаконна виплата ГЗ ОСОБА_13 в сумі 12 000, 65 грн., С.32 Акт ревізії №072-30-1105 ГДО ОСОБА_13 в сумі 2664,48 грн. у сумі 27 636, 57 грн. (залишок до відшкодування - 16 441, 62 грн.);
- С.25 Акт ревізії № 072-30-1Ю5ПДФО із зайво нарахованого ГЗ в сумі 1 983, 46 грн., С.25 Акт ревізії №072-30-1105 ПДФО із незаконно нарахованого авансу ОСОБА_13 в сумі 1 848, 15 грн. , С.33 Акт ревізії № 072-30-1Ю5ПДФО із незаконно нарахованої ГДО ОСОБА_14 в сумі 410, 34 грн. 4 241, 95 грн.;
- С.25 Акт ревізії № 072-30-1105нарахування до ДЦФ в сумі 1018,61 грн. та ЄСВ в сумі 2 588, 42 грн. із зайво нарахованого ГЗ, С.26 Акт ревізії № 072-30-1105 нарахування ЄСВ із незаконно нарахованого авансу ГЗ ОСОБА_13 в сумі 4 275, 39 грн., С.27 Акт ревізії № 072-30-1105 нарахування ЄСВ на незаконно нараховане ГЗ ОСОБА_13 в сумі 1 802, 34 грн., С.31 Акт ревізії №072-30-1105 нарахування до ДЦФ з безпідставно виплаченої МД ОСОБА_15 в сумі 1 856, 40 грн., С.33 Акт ревізії № 072-30-1105нарахування ЄСВ на незаконно нараховане ГДО ОСОБА_11 в сумі 949,26 грн. у сумі 12 940, 40 грн.;
- С.27 Акт ревізії № 072-30-1105переплата ЗП ОСОБА_13 в сумі 4 965,12 грн., С.30 Акт ревізії № 072-30-1105незаконно виплачена МД ОСОБА_15 в сумі 4 178, 94 грн., С.35 Акт ревізії №072-30-1105 переплата ЗП ОСОБА_16 в сумі 344, 33 грн. та ОСОБА_17 в сумі 438, 20 грн. (утримано) у сумі 9 926,59 грн. (залишок до утримання 9 144, 06 грн.)
На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку що посилання позивача на те, що колишнім помічником директора установи з фінансово-економічної роботи - начальником фінансово економічної служби капітаном ОСОБА_1 заподіяно матеріальну шкоду державі в розмірі 104 004, 93 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим ухвалене судом на підставі повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 2, 156, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України задоволити.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року - скасувати.
Адміністративний позов Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 104 004, 93 грн. задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 матеріальні збитки завдані державі у сумі 104 004, 93 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.
(Повний текст виготовлено 27 жовтня 2017 року).

Головуючий суддя:
Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Троян Н.М.

Бужак Н.П.