Справа № 553/4373/16-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 р. Справа № 553/4373/16-а
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 18 серпня 2017 року по справі № 553/4373/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій органів Пенсійного фонду України в Полтавській області неправомірними, зобовязання надати довідки та провести перерахунок раніше призначеної пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Ленінського районного суду м. Полтава з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій органів Пенсійного фонду України неправомірними, зобовязання надати довідки та провести перерахунок раніше призначеної пенсії.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 18.08.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести з 01.05.2016р. перерахунок та доплату пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, виходячи з нового посадового окладу, підвищення за ранг, вислугу років (з урахуванням рангу, присвоєного поза межами категорії, та фактичної вислуги на момент виходу на пенсію) з врахуванням всіх інші виплат, на які нараховувалися страхові внески (нині єдиний внесок) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за останні 24 місяці перед виходом позивача на пенсію в розмірі 90% зазначених виплат ( тобто в редакції Закону України "Про державну службу", що діяла на день призначення пенсії) та без обмеження граничного розміру та терміну виплати пенсії - залишено без розгляду.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 18 серпня 2017 року задоволено позов.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки розмір посадового окладу, підвищення за ранг, вислугу років (останнє з урахуванням рангу, присвоєного ОСОБА_1 поза межами категорії, та фактичної вислуги на момент виходу на пенсію) працюючого першого заступника начальника Головного управління станом на 01.05.2016р., та довідки про фактично виплачені за останні 24 місяці перед виходом на пенсію інші суми виплат, на які нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ( нині єдиний внесок), а саме: надбавку за виконання особливо-важливої роботи та роботи із таємними документами, індексацію заробітної плати, різного виду премії (в т.ч. і до свят), матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, 10 посадових окладів при виході на пенсію та інше.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області видати довідку ОСОБА_1 про розмір посадового окладу, підвищення за ранг, вислугу років (з урахуванням рангу, присвоєного поза межами категорії, та її фактичної вислуги на момент виходу на пенсію) працюючого першого заступника начальника Головного управління, встановлених з 01.05.2016р.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області видати довідку ОСОБА_1 про фактично виплачені за останні 24 місяці перед виходом на пенсію інші суми виплат, на які нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ( нині єдиний внесок), а саме: надбавку за виконання особливо-важливої роботи та роботи із таємними документами, індексацію заробітної плати, різного виду премії (в т.ч. і до свят), матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, 10 посадових окладів при виході на пенсію та інше.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 105-107). Апелянт наголошує на тому, що позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» 05.02.2010 року розмір пенсії визначено на підставі довідки про складові заробітної плати яка була подана позивачем. Правових підстав для видачі довідки з наведеними показниками, які не підлягають врахуванню при обчисленні пенсії, тому як не є їх складовими, є безпідставними.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачем подані письмові заперечення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що з 05.02.2010 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ в розмірі 90% посадового окладу, підвищення за ранг, вислугу років, надбавок за виконання особливо-важливої роботи та роботи із таємними документами (ст. 37 зазначеного Закону). При цьому посадовий оклад, підвищення за ранг, вислугу років було взято на момент призначення пенсії, а інші виплати за попередні 24 календарні місяці.

Ст.37-1 Закону України "Про державну службу" було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій, виходячи із сум заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Порядок визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії був передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016р. № 292 з 01.05.2016 року підвищено заробітну плату працюючим державним службовцям.

28.10.2016 року позивач, вважаючи порушеним її права в сфері пенсійного забезпечення, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, де працювала на посаді першого заступника начальника Головного управління до виходу на пенсію, з проханням надати довідку про розмір посадового окладу, підвищення за ранг, вислугу років (останнє з урахуванням рангу, присвоєного їй поза межами категорії, та її фактичної вислуги на момент виходу на пенсію) працюючого першого заступника начальника Головного управління.

Крім того, просила видати довідку про фактично виплачені за останні 24 місяці перед виходом на пенсію інші суми виплат, на які нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ( нині єдиний внесок), а саме: надбавку за виконання особливо-важливої роботи та роботи із таємними документами, індексацію заробітної плати, різного виду премії (в т.ч. і до свят), матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, 10 посадових окладів при виході на пенсію та інше.

Листом від 10.11.2016 року № 643/Ч-02 Головне управління відмовило позивачу ОСОБА_1 як у видачі довідки про заробітну плату, так і в перерахунку пенсії взагалі, посилаючись на скасування Закону України № 3723-XII "Про державну службу" та п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865.

Колегія суддів звертає увагу, що основним спірним питання в межах справи, виходячи із заявлених вимог, що складає предмет позову, є саме належне право на отримання певних документів, в якій утримується певні показники, які на думку позивача мають безпосередній вплив на її право на перерахунок пенсії.

В той же час, суд першої інстанції не звернув особливої уваги на предмет позову, та задовольнив позов, в той же час з інших наведених судом підстав, фактично надав передчасну, наперед оцінку щодо наявності прав позивача на перерахунок пенсії, в той же час у вимогах питання полягало лише у отриманні довідок. Тобто, фактично здійснив безпідставний підхід при вирішенні спору та застосував нормативно правові акти, які не регулюють питання отримання права на належну інформацію. Підстави наведені судом в своєму рішенні для задоволення вимог, є безпідставними, хоча по суті, позовні вимоги задоволенні правильно.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що «верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності». Складовою верховенства права є правова визначеність, яка, зокрема, знаходить свій вияв у принципі законних (легітимних) очікувань.

Європейський суд з прав людини у справі «ОСОБА_2 Дайн проти Міністерства внутрішніх справ» (Yvonne Van Duyn v. Home Office 04.12.1974) висловив правову позицію, за якою принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, ця держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Згідно статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Пунктом 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що орган, який призначив пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії за відповідною заявою.

При чому, відповідним порядком передбачена можливість для перерахунку пенсії на підставі довідок виданих органами, де працювала особа. Видача, довідок на вимогу такої особи, є обовязковим. В той же час, щодо наявності права на перерахунок на підставі таких довідок, це вже питання, яке вирішує безпосередньо відповідний пенсійний орган після отримання таких довідок. Тому, в даному випадку взагалі відсутні підстави для надання правових висновків щодо наявності або відсутності права позивача на перерахунок пенсії, тому як таке право ще не реалізовувалось шляхом звернення до відповідача за перерахунок пенсії на підставі довідок.

Позивач, звертаючись з позовом до суду, вважає, що у неї є право на перерахунок пенсії з наведених нею підстав. В той же час відсутність довідок з відповідними показниками, впливає на реалізацію нею свого права на подальшу можливість звернутися до належного пенсійного фонду за перерахунком.

Колегія суддів зазначає, що позивач реалізував своє право на отримання відповідних даних щодо показників грошового забезпечення шляхом звернення до Відповідача, на що була отримана безпідставна відмова у видачі таких показників. Право на отримання таких даних у вигляді довідки, що стосується цієї особи та її використання, є прямою гарантією встановленою Конституцією України (стаття 34). Обмеження щодо видачі таких даних безпосередньо позивачу, є протиправним.

Під час апеляційного провадження, колегія суду прийшла до висновку, що судом першої інстанції надана не належна правова оцінка спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та складає предмет вимог, а тому постанова суду підлягає скасуванні з вищенаведених судом апеляційної інстанції підстав, в той же час, в частині задоволення позовних вимог по суті, підлягає залишенню без змін.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду підлягає скасуванню в частині підстав задоволення вимог. В іншій частині постанова суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 18 серпня 2017 року по справі № 553/4373/16-а скасувати, в частині підстав для задоволення вимог. В іншій частині задоволених по суті вимог ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5