Справа № 816/1946/16
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 р.Справа № 816/1946/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2017р. по справі № 816/1946/16

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області

про поновлення строку, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФО-П ОСОБА_2Ф.) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:

- поновити строк на оскарження постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № П-37-16-Ю від 04.10.2016 р.;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № П-37-16-Ю від 04.10.2016 р.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2017 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.10.2016 р. № П-37-16-Ю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надала до суду апеляційної інстанції письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких, посилаючись на законність та обгрунтованість постанови суду першої інстанції, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника позивача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 29.08.2016 р. до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області надійшов лист із слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 29.08.2016 р. № 0000281/3 щодо проведення перевірки самочинного будівництва громадських будівель за адресами: Полтавська область, Миргородський район, с. Великі Сорочинці, вул. Легейди, 7 та вул. Легейди,9 (а.с. 57).

31.08.2016 р. посадовою особою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва: готель "Хутір Гоголя" Полтавська область, Миргородський район, с. Великі Сорочинці, вул. Легейди, 7 та вул. Легейди,9, за результатами якої складено акт дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.08.2016р. (а.с. 59-62).

31.08.2016 р. посадовою особою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області видано припис № 202 про усунення ФОП ОСОБА_2 порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме: негайне припинення експлуатації громадських будівель готелю "Хутір Гоголя" до введення будівель в експлуатацію відповідно до вимог Порядку прийняття закінчених будівництвом об'єктів та згідно чинного містобудівного законодавства. Припис направлено поштою (а.с. 65).

23.09.2016 р. посадовою особою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № П-36-16-Ю, в якому зазначено, що громадські будівлі готелю "Хутір Гоголя" розміщені за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Великі Сорочинці, вул. Легейди,7 та вул. Легейди, 9, експлуатуються без введення обєкта в експлуатацію, що є порушенням ч.8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с. 66-67).

04.10.2016 р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3 видано постанову № П-37-16-Ю про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ФОП ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у сумі 65 250 грн. (а.с. 68-69).

Не погодившись з постановою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.10.2016 р. № П-37-16-Ю, позивач звернулась із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів того, що головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ у Полтавській області ОСОБА_3 має повноваження щодо накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесення постанов про притягнення до відповідальності у вигляді штрафів. Тим більше, що у даному випадку вказана особа не була уповноважена на здійснення контролю у сфері містобудівної діяльності та складення протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, тому суд дійшов висновку про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 04.10.2016 р. № П-37-16-Ю.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Однією з функцій управління у сфері містобудівної діяльності є контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України від 17.02.2011 р. № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон № 3038-VI ) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень ч. 3 ст. 41 Закону № 3038-VI орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Отже, повноваження відповідача щодо прийняття спірної постанови, згідно з якою ФО-П ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.3 п.6 ч.2 ст.2 Закону України " Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" визначено ст. 41 Закону № 3038-VI .

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553, визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - субєкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України діє відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 р. № 294.

Пунктом 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженго постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю за наявності і підстав, виключний перелік яких наведено, зокрема, у п. 7 Порядку № 553.

При цьому, строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки (п. 7 Порядку № 553).

Згідно з пунктом 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р .№ 553 (надалі - Порядок № 553), у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Відповідно до п. 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно - будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (п. 16 Порядку № 553).

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (п. 17 Порядку № 553).

Згідно з пунктом 20 Порядку № 553 протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" визначено, що справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються: 1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; 2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 3) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", мають право від імені: 1) органів державного архітектурно-будівельного контролю: керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України від 14.10.1994 р. № 208/94-ВР "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (далі - Закон № 208/94-ВР) правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Згідно з положенням п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону № 208/94-ВР суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації.

Колегія суддів зазначає, що суб'єктами правопорушення відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Закону № 208/94-ВР є виключно: суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності); суб'єкти містобудування, які виконують функції замовника і підрядника одночасно.

Судовим розглядом встановлено, що , позивач - ФО-П ОСОБА_2 не виконує функції замовника або ж підрядника об'єктів будівництва громадських будівель за адресами: Полтавська область, Миргородський район, с. Великі Сорочинці, вул. Легейди, 7 та вул. Легейди,9.

Як убачається із акту перевірки від 31.08.2016 р. зазначено, що особа забудовника - замовника не встановлена (а.с. 59).

Крім того, в акті перевірки посадовою особою відповідача зазначено, що відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 31.08.2012 р. житловий будинок (згідно плану розташування - будинок "Корчми"), баня та вбиральня належать ОСОБА_4, а відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 05.04.2007 р. житловий будинок (будівля "Пана Голови"), літня кухня, сарай з прибудовою В, сарай Г, вбиральня, погріб належать ОСОБА_5. Також в акті зафіксовано, що особи, які виконували реконструкцію не встановлені.

З огляду на наведене, враховуючи вимоги ст. 1, 2 Закону України від 14.10.1994 р. № 208/94-ВР позивач не є суб'єктом містобудування та, відповідно, не несе відповідальності за порушення вимог здійснення містобудівної діяльності, вчинених такими суб'єктами.

Що стосується посилання апелянта на те, що відповідно до договору оренди на право користування нежитловими приміщеннями від 20.05.2015 р. №1 орендарем є саме ОСОБА_2 та те, що підтверджено факт експлуатації саме ФО-П ОСОБА_2 будівель і споруд кафе-корчми "Хутір Гоголя", колегія суддів зазначає, що скільки ФО-П ОСОБА_2 не виконує функції замовника або ж підрядника об'єктів будівництва громадських будівель за адресами: Полтавська область, Миргородський район, с. Великі Сорочинці, вул. Легейди, 7 та вул. Легейди,9, то вона не несе відповідальності за порушення вимог здійснення містобудівної діяльності, вчинених такими суб'єктами.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2017р. по справі № 816/1946/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_6
Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст ухвали виготовлений 27.10.2017 р.