Справа № 628/2125/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 р.Справа № 628/2125/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року по справі № 628/2125/17 за позовом ОСОБА_1 до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року задоволено позов.

Визнано протиправною відмову Купянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області у здійсненні їй перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області №№04-54/309, 04-54/310,04-50/311 від 07.06.2017року.

Зобовязано Купянське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 %, з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання - з 01 жовтня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судці - 24408 грн. 33 коп. на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області №04-54/309 від 07.06.2017 року.; з 01 грудня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 26933 грн.33 коп. на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області №04- 54/310 від 07.06.2017року; з 01 січня 2017 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 28533 грн. 33 коп. на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області №04- 50/311 від 07.06.2017року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 46-53). Апелянт наголошує на тому, що виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться з дотриманням усіх діючих норм законодавства, для проведення перерахунку з показниками матеріальної допомоги не має жодних правових підстав.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді, враховуючи, що ОСОБА_2 вийшла у відставку по Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453 VI, оскільки в ст. 141 вказаного Закону, пенсія нараховується не на суддівську винагороду, а на грошове утримання.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що згідно посвідчення № 01822 ОСОБА_2 є суддею у відставці Купянського міськрайонного суду Харківської області (а.с. 8).

З 01.10.2016 року ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Купянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримує довічне грошове утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

З довідок про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 04-50/587 від 10.10.2016р., № 04-50/733 від 08.12.2016р., № 04-50/52 від 03.02.2017 р. вбачається, що заробітна плата, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання складається з окладу та надбавки за вислугу років. (а.с. 18-20)

Згідно довідок № 04-54/310 від 07.06.2017р., № 04-54/309 від 07.06.2017р., № 04-50/311 від 07.06.2017 р. - заробітна плата, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання складається з окладу, надбавки за вислугу років та інших виплат, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання. Крім того в даних довідках зазначено, що згідно п. 1 ст. 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI, суддям до відпустки надається допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу. (а.с. 21-23)

21.07.2017 р. ОСОБА_2 звернулася до Купянського ОУПФ України Харківської області із заявою про перерахунок пенсії та надала змінену довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці за вересень 2016 року, видану ТУ ДСА України в Харківській області за № 04-54/309 від 07.06.2017 року.

Рішенням №61 від 28.07.2017р. комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Купянського обєднаного управління ПФУ Харківської області, було відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення не передбачена ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року, а тому підстави для врахування її в заробіток для обчислення щомісячного довічного грошового утримання відсутні.(а.с. 16-17)

Здійснюючи апеляційний перегляд колегія суддів виходить з наступного.

У частині першій статті 126 Основного Закону України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

Рішенням Конституційного Суду України N 18-рп/2011, 14.12.2011, встановлено, «що відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України (частина перша статті 126 Основного Закону України) .

Конституційний Суд України зазначав, що невід'ємною складовою статусу суддів є їх незалежність, яка забезпечується, у тому числі, гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту (підпункт 1.1 пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року N 19-рп/2004)».

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005р. № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. за № 4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Частиною першою статті 1 Закону № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення довічного грошового утримання незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Крім того, як слідує з Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління ПФУ 25 січня 2008 року №3-1, в редакції, яка діяла на час припинення ОСОБА_2 суддівських повноважень, виплата щомісячного довічного утримання здійснювалась у грошовій формі в порядку, установленому законодавством для виплати пенсій (п. 4.1) та додатком № 2 встановлювалась форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначались, крім відомостей про судову винагороду, інші виплати, які враховувались при призначенні (перерахунку) щомісячного утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги на оздоровлення здійснюється суддям систематично та включена в оподатковуваний дохід. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати та відповідно до ст. 136 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» входить до складу фонду оплати праці, на яку відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» нараховуються внески у розмірі 22%».

Аналіз наведених положень дає підстави дійти висновку, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці, в тому числі і судді.

Судова система є однією із складових системи державних органів, що здійснюють державну владу, а суддя виконуючи завдання і функції держави, фактично є працівником певного органу держави. Тобто, призначення або обрання в установленому законодавством порядку особи на посаду судді свідчить про наявність між суддею та державою трудових правовідносин.

При цьому, відповідно до Рішення Ради суддів України №42 від 09.06.2016 року, судді з урахуванням певних обмежень і особливостей, притаманних їх статусу є субєктами трудових прав та обовязків. Разом з певними особливостями, які обумовлені специфікою службової діяльності, судді є такими ж субєктами трудових правовідносин та носіями субєктивних трудових прав та обовязків, як і інші працівники.

Зазначене дає підстави вважати, що робота судді є різновидом трудової діяльності, як окремий вид трудових відносин, та потрапляє під регулюючий вплив чинного законодавства, але з певною специфікою.

Відповідно до ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення позивачем суддівських повноважень, розмір щомісячного довічного утримання становив 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2 %. При цьому в цій нормі Закону застосовано термін «грошове утримання судді», а не «суддівська винагорода».

Це грошове утримання, згідно ст.ст. 133-134 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», складається як із суддівської винагороди ( посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці), так і при наданні щорічної відпустки - допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Аналізуючи докази у справі у їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_2 вийшла у відставку по Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453 VI, суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ст. 141 вказаного Закону, пенсія нараховується не на суддівську винагороду, а на грошове утримання.

Стосовно доводів відповідача, про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду, колегією суддів встановлене наступне.

Ч. 2 ст. 99 КАС України, встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, змінені довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням в них інших виплат № 04-54/310, № 04-54/309, № 04-50/311 були направлені ОСОБА_2 07.06.2017 р. (а.с. 21-23), тобто про порушення своїх прав позивач дізналася у червні 2017 р.. 21.07.2017 р. ОСОБА_2 звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії. Таким чином, колегія суддів не вбачає пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права.

Колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області - залишити без задоволення.

Постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року по справі № 628/2125/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5