Справа № 826/10359/17
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 жовтня 2017 року м.Київ К/800/33258/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Голяшкін О.В., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Шевченка Андрія Миколайовича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Славкіної Марини Анатоліївни про визнання нечинним договору, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМ ГРАНТ ПЛЮС» звернулось з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Шевченка Андрія Миколайовича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Славкіної Марини Анатоліївни, в якому просило визнати нечинним з моменту укладення Договір про придбання акцій від 20 грудня 2016 року №28/2016 та Акт приймання-передавання за Договором про придбання акцій від 20 грудня 2016 року №28/2016, що укладені між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», від імені якого діяв Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у Публічному акціонерному товаристві «ПРИВАТБАНК» Славкіної Марини Анатоліївни та Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС», від імені якого діяла Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Шевченко Андрій Миколайович.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року, відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно положень вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом адміністративного позову є Договір про придбання акцій від 20 грудня 2016 року №28/2016 та Акт приймання-передавання за Договором про придбання акцій від 20 грудня 2016 року №28/2016, що укладені між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», від імені якого діяв Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у Публічному акціонерному товаристві «ПРИВАТБАНК» Славкіної Марини Анатоліївни та Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС», від імені якого діяла Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Шевченко Андрій Миколайович.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, виходив із непідсудності даної справи адміністративному суду, оскільки даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як встановлено ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно п.п.1, 7 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

За вказаними обставинами суди попередніх інстанцій правомірно відмовили у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з тим, що даний спір не носить характеру публічно-правового, не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Доводи скаржника про те, що на дані правовідносини поширюються норми Кодексу адміністративного судочинства України щодо адміністративного договору є безпідставними.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний договір - дво- або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Тобто, ознакою адміністративного договору є його нормативний характер внаслідок реалізації суб'єктом владних повноважень його управлінських функцій.

Проте, предметом спору у даній справі є договір купівлі-продажу акцій.

Таким чином, даний спір за своєю суттю не є публічно-правовим та повинен розглядатись у порядку господарського, а не адміністративного судочинства.

Обставини, зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.211, 213, п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Шевченка Андрія Миколайовича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Славкіної Марини Анатоліївни про визнання нечинним договору.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Голяшкін