Справа № 623/756/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 р. Справа № 623/756/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.08.2017р. по справі № 623/756/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому уточнивши позовні вимоги, просив суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призупинення виплати раніше призначеної пенсії за віком з 21 по 31 грудня 2015 року; з 01 по 31 січня 2016 року; з 01 по 07 лютого 2016 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити їй нарахування та виплату раніше призначеної пенсії за вислугою років з 01 червня 2015 року на загальних підставах згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначала, що вважає оскаржувані дії відповідача протиправними, безпідставними та такими, що порушують її права, свободи та інтереси.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.08.2017 року уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призупинення виплати раніше призначеної пенсії за вислугу років з 21 по 31 грудня 2015 року; з 01 по 31 січня 2016 року; з 01 по 07 лютого 2016 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити ОСОБА_1 нарахування та виплачувати раніше призначену пенсію з 21 по 31 грудня 2015 року; з 01 по 31 січня 2016 року; з 01 по 07 лютого 2016 року за вислугу років на загальних підставах згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, та їй була нарахована та виплачувалася з 05 листопада 2005 року пенсія.

З 21 по 31 грудня 2015 року; з 01 по 31 січня 2016 року; з 01 по 07 лютого 2016 року позивач працювала на посаді начальника юридичного відділу виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, що підтверджується записом у трудовій книжці /л.с. 9/.

З 21 грудня 2015 року відповідач припинив виплату пенсії на підставі ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з неправомірності та безпідставності дій відповідача.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.12.2014 року як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Посада начальника юридичного відділу виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, на якій працювала позивач є посадою місцевого самоврядування на яку розповсюджується Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування а Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Згідно ст. 22 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2011 року № 2493- ІІІ, встановлено, що умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і посад. Пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу, за рахунок внесків до Пенсійного фонду України, що сплачуються відповідно до закону.

Таким чином, посадові особи органів місцевого самоврядування в частині оплати праці та пенсійного забезпечення прирівнюються до державних службовців відповідних категорій.

Пунктами 4, 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ та від 24.12.2015 № 911 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» встановлено, що Кабiнету Мiнiстрiв України у тримiсячний строк з дня набрання чинностi цим Законом: пiдготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всiх пенсiй, у тому числi спецiальних (крiм пенсiй вiйськовослужбовцiв i наукових працiвникiв), на загальних пiдставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актiв, необхiдних для реалiзацiї цього Закону; забезпечити приведення мiнiстерствами та iншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актiв у вiдповiднiсть iз цим Законом. У разi неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всiх пенсiй, у тому числi спецiальних, на загальних пiдставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсiйного забезпечення осiб, яким пенсiї/щомiсячне довiчне грошове утримання призначаються вiдповiдно до законiв України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрiй i статус суддiв», «Про статус народного депутата України», «Про Кабiнет Мiнiстрiв України», «Про судову експертизу», «Про Нацiональний банк України», «Про службу в органах мiсцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексiв України, Положення про помiчника-консультанта народного депутата України.

Таким чином, підставою для припинення виплати пенсії є факт роботи особи на посаді яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від набуття такого права особою.

У зв'язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-УІІІ, в п. 9 якого зазначено, що частину 7 статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 33, ст. 175) доповнити реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються".

Згідно п. 17 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 року № 911, який набрав чинності 01.01.2016 року, до частини 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» внесено зміни, якими цифри і слова «01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року» замінено цифрами і словами «01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року», тобто, дія норм Закону №213 від 02.03.2015 року щодо призупинення виплат пенсій в період служби з органах місцевого самоврядування продовжена і на 2016 рік.

Частиною 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії або щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ та від 24.12.2015 № 911 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду даної справи застосуванню підлягає спеціальний закон, який регулює правовідносини пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців та прирівняних до них осіб - посадових осіб органів місцевого самоврядування, яким є, зокрема, Закон України від 02.03.2015 р. № 213- VІІІ та від 24.12.2015 № 911 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» і таким чином законодавчо встановлено заборону виплати з 01.04.2015 року пенсій за віком, призначених відповідно до Закону України № 1058 особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі службовим особам органів місцевого самоврядування.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції зроблені передчасні висновки, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.08.2017 року по справі № 623/756/17 прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити.

Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.08.2017р. по справі № 623/756/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калиновський В.А.
Повний текст постанови виготовлений 27.10.2017 р.