Справа № 806/2070/17
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 жовтня 2017 року м.Житомир Справа № 806/2070/17

Категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд

В складі: головуючого судді - Нагірняк М.Ф.

при секретарі - Добровольська Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання бездіяльність протиправною, зобов'язання повторно розглянути клопотання від 13.03.2017 року.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання бездіяльність протиправною, зобов'язання повторно розглянути клопотання від 13.03.2017 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.08.2017року, що набрала законної сили, позовні вимоги Позивача задоволено в повному обсязі.

26.09.2017року Позивач звернувся із заявами про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на користь Позивача судових витрат в сумі 1000,00грн., пов'язаних з прибуттям на судове засідання, та судового збору на користь Державного бюджету.

В судовому засіданні Позивач свої заяви підтримав в повному обсязі.

Представник Відповідача в судове засідання не прибув, направив суду клопотання про відкладення судового розгляду.

Відповідно до вимог частини третьої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Заслухавши доводи Позивача та дослідивши матеріали адміністративної справи суд робить висновок про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення в даній справі з огляду на таке.

Безспірно, пунктом 3 частини першої статті 168 КАС передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року N 3674-VI (надалі - Закон N 3674-VI).

Як зазначено в статтях другій та третій 3 цього Закону N 3674-VI, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви, а його платниками є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом

В силу вимог статті п'ятої Закону N 3674-VI Позивач за подання вказаного позову судовий збір не сплачував як громадянин, віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.3).

Приписами частини сьомої статті шостої 7 Закону N 3674-VI передбачено, що розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Саме правовими нормами глави сьомої розділу II КАС врегульовано види судових витрат, визначення їх розміру та їх розподіл.

Відповідно до вимог ст.87 КАС судовий збір віднесено до судових витрат.

В силу вимог статті 94 КАС законодавець передбачає лише при ухваленні судового рішення на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, можливість відшкодування їй окрім інших витрат судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Правові нормами глави сьомої розділу II КАС не наділяють суд повноваженнями щодо стягнення з Відповідача, що є суб'єктом владних повноважень, судового збору, не сплаченого Позивачем за подання відповідного позову, до Державного бюджету.

Такими повноваженнями суд був наділений в період дії Закону України від 19 вересня 2013 року N 590-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 23 жовтня 2013 року, і яким статтю 4 Закону N 3674-VI було окрім іншого доповнено частиною третьою такого змісту: "Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги".

Цим Законом статті 1, 2, частину першу статті 3 Закону про судовий збір доповнено положенням про справляння судового збору на підставі судового рішення 2.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року N 484-VIII, що набрав чинності з 01.09.2015року, вказані положення частини третьої статті 4 Закону N 3674-VI виключено.

Таким чином, у суду на час ухвалення судового рішення в даній справі були відсутні повноваження щодо стягнення з Відповідача на користь Державного бюджету судового збору за подання вказаного позову.

Безпідставними є також доводи Позивача щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача судових витрат в сумі 1000,00грн., пов'язаних з прибуттям на судове засідання.

За приписами ч.3 ст.159 КАС судом ухвалюються рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналогічно в п.17 постанови Пленуму ВАС України від 20 травня 2013 року N 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" прямо зазначено, що додаткові судові рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов).

При ухваленні 16.08.2017року Житомирським окружним адміністративним судом постанови по даній справі жодні докази щодо понесення Позивачем судових витрат, пов'язаних з прибуттям на судове засідання, не досліджувалися, так як такі докази Позивачем не надавалися і вимоги про їх стягнення не заявлялися. Вказані обставини визнаються Позивачем.

Зазначене свідчить, що при винесенні судового рішення в даній справі судом не досліджувалися докази щодо понесення Позивачем судових витрат, пов'язаних з прибуттям на судове засідання, а тому у резолютивній частині судового рішення суд, відповідно до вимог статті 163 КАС України правомірно не зазначив про розподіл таких судових витрат між сторонами у порядку та розмірі, передбаченими статтею 94 КАС України.

На підставі викладеного і керуючись статтями 160, 165, 168, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в ухваленні додаткового судового рішення за заявами ОСОБА_1 про стягнення судових витрат та судового збору з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст ухвали складено 27.10.2017р.