Справа № 157/1833/16-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 жовтня 2017 року м. Київ К/800/26965/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до Камінь-Каширського районного суду Волинської області з вказаним адміністративним позовом, в якому просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області; зобов'язати провести з 01 грудня 2016 року перерахунок розміру призначеної їй пенсії згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (редакції, чинній на день призначення пенсії), постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013, в розмірі 83% від суми заробітної плати викладеної у довідці управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 01 грудня 2016 року за номером №380/М-01.

Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подала касаційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення суду першої інстанції; водночас, порушила питання поновлення пропущеного строку звернення до суду касаційної інстанції.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 07 серпня 2017 року касаційна скарга, з врахуванням приписів статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, залишалася без руху у зв'язку з визнанням неповажними наведених причин поновлення пропущеного строку касаційного оскарження з наданням позивачу тридцятиденного з моменту отримання копії даної ухвали строку для зазначення інших підстав для поновлення строку касаційного оскарження.

У встановлений судом строк позивач усунула недоліки.

Проаналізувавши наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції та надані останньою докази (копія виписки №404 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідка Камінь-Каширської центральної районної лікарні №1260 від 29 серпня 2017 року), вважаю за необхідне поновити пропущений строк подання касаційної скарги.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 2001 року отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013, проте управлінням Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області було відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсій, призначених згідно Закону України "Про державну службу" у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

До 01 травня 2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване нормами Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

Відповідно до частин другої та п'ятої статті 37 Закону № 3723-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" від 16 січня 2003 року № 432-IV) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій (ст. 37-1 Закону № 3723-XII (в редакції, чинній до 1 січня 2015 року)).

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (у редакції, чинній до 15 грудня 2015 року) було також передбачено порядок перерахунку пенсії пенсіонерам у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

В подальшому Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" і викладено цю норму у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Постановою Кабінету Міністрів України №1013, норми якої набрали чинності з 15 грудня 2015 року, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865, а саме, виключено пункт 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Таким чином, з 15 грудня 2015 року питання щодо умов і порядку перерахунку пенсій державних службовців визначається Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, як правильно зазначили суди, Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено умов і механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії лише у грудні 2016 року, до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року, яка набрала чинності з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01 травня 2016 року Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням (як призначенням, так і перерахунком) державних службовців. При цьому, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Враховуючи те, що Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, який набув чинності з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким не передбачено перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій відповідача та проведення перерахунку пенсії позивачу.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятого апеляційним судом рішення, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк подання касаційної скарги.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник