Справа № 204/6313/17
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/6313/17
Провадження № 2-а/204/228/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі про визнання неправомірними дії Пенсійного фонду та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі про визнання неправомірними дій Пенсійного фонду та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 15 вересня 2016 року позивача було звільнено з посади судді апеляційного суду Дніпропетровської області у відставку. 23.07.2009 року їй було призначено пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Проте, 01 квітня 2015 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213- VIII, виплата зазначеної пенсії була призупинена у зв'язку з тим, що позивач працювала на посаді судді. 20 червня 2017 року позивач звернулась до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпрі із заявою про поновлення їй пенсії за віком та здійснення виплат належних сум пенсій за період з 01 квітня 2015 року по 19 вересня 2016 року, та вказану заяву відповідач отримав 23.06.2017 року згідно поштового повідомлення, однак позивачу відповідь не надана і її права щодо отримання заборгованості з пенсії не відновлені, що позивач прирівнює до відмови відповідача у виплаті належних їй сум пенсії. Невиплату відповідачем призначеної позивачу пенсії за віком вважає неправомірною з огляду на наступне. Так, 01 квітня 2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: абз. 2 ч. 1 ст. 47, відповідно до якого - тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього поновлюється. Однак, зі змісту пункту п'ятого розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про знесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» вбачається, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Вказаний закон є чинним, його положення не було визнано неконституційними. Станом на 01 червня 2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону, яким би було встановлено порядок призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних. Отже, норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині зупинення виплати пенсій особам на яких поширюється дія цього закону втратили чинність з 01 червня 2015 року, а отже підстави для призупинення позивачу виплати пенсії за віком відпали. У зв'язку з цим вважає, що відповідачем протиправно зупинено виплату позивачу пенсії за віком та протиправно не відновлено її право на отримання призначеної їй пенсії за віком з 01 червня 2015 року. Постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 року № 1515-У111 позивач ОСОБА_1 була звільнена з посади судді апеляційного суду Дніпропетровської області у відставку, відповідно до п. 9 ст. 126 Конституції України. Відповідно до вищезазначеної постанови Верховної Ради України, наказом голови апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.09.2016 року № 155/к позивача було відраховано зі складу суддів апеляційного суду Дніпропетровської області з 15 вересня 2016 року, у зв'язку з виходом у відставку. 16 вересня 2016 року позивач звернулась із заявою, поданням адміністрації апеляційного суду Дніпропетровської області та з відповідним пакетом документів до відповідача про виплату позивачу, судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання, яке відповідачем позивачу було призначено 19.09.206 року та яке позивач почала отримувати з 25 листопада 2016 року. Однак, всупереч рішенню Конституційного суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 призначена відповідачем 23.07.2009 року пенсія за віком позивачу так і не була виплачена за період з 01.06.2015 року по 16.09.2016 року та у зв'язку з чим порушене її право на отримання призначеної їй пенсії. На підставі викладеного позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить: визнати неправомірними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо невиплати позивачу призначеної 23 липня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком за період з 01 червня 2015 року по 16 вересня 2016 року; зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі здійснити поновлення нарахування та виплату пенсії за віком позивачу ОСОБА_1, призначену 23 липня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 червня 2015 року по 16 вересня 2016 року; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 640,00 грн.; звернути постанову до негайного виконання.

18 жовтня 2017 року відповідач Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що відповідач заперечує проти даної позовної заяви в повному обсязі з наступних підстав. ОСОБА_1 20.06.2017 року звернулася з заявою до Управління щодо поновлення виплати пенсії з 01 квітня 2015 року по 19 вересня 2016 року. 16.09.2017 року позивачем до Управління була надана заява про призначення довічного грошового утримання судді у відставці в зв'язку з відрахуванням зі складу суддів апеляційного суду Дніпропетровської області. Вважає за необхідне звернути увагу, що позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці з 16.09.2016 року, тому поновлення виплати пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» по 19.09.2016 року призведе до подвійної виплати пенсії за період з 16.09.2017 року по 19.09.2017 року включно, що суперечить діючому пенсійному законодавству. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. Позивачу з 23.07.2009 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.04.2015 виплата ОСОБА_1 пенсії за віком була припинена, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIIІ внесено зміни в ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. З 01.01.2016 року пенсія заявнику також не виплачується, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII внесено зміни в ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де залишається попередньо зазначений текст, тільки замість слів «тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року» передбачена нова редакція «тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року». Крім того, 30.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-8 від 02.06.2016, яким передбачено пенсійне забезпечення суддів у відставці. Таким чином, норми Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо спеціального пенсійного забезпечення суддів не скасовано, як це передбачалось Законом № 213-VII, а отже підстави для поновлення виплати пенсії з 01.04.2015 по 19.09.2017 року ОСОБА_1 відсутні. На підставі викладеного, вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, у заяві зазначила, що в прохальній частині позовної заяви нею помилково було зазначено період, за який вона просить нарахувати та стягнути з відповідача пенсію за віком, а саме: замість вірного «з 01 червня 2015 року по 16 вересня 2016 року», нею помилково було зазначено «з 01 червня 2015 року по 19 вересня 2016 року».

Відповідач в судове засідання не з'явився, від представника відповідача Стрельченко Л.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, проти адміністративного позову заперечує та просить суд відмовити позивачу у його задоволенні.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком, що підтверджується копією Пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 НОМЕР_2, виданого Пенсійним фондом України 27 серпня 2009 року (а.с. 16).

З позовної заяви вбачається, та підтверджено у письмових запереченням позивача, що 23 липня 2009 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

01 квітня 2015 року ОСОБА_1 була призупинена виплата пенсії за віком, оскільки в той час позивач працювала на посаді судді апеляційного суду Дніпропетровської області, а 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, яким було внесено зміни в ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Факт того, що ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2015 року працювала на посаді судді апеляційного суду Дніпропетровської області підтверджується відповідним записом в трудовій книжці ОСОБА_1, у якій зазначено, що 29 липня 2009 року вона була зарахована до складу апеляційного суду Дніпропетровської області на посаду судді безстроково відповідно до постанови Верховної Ради України № 1514-VI від 11 червня 2009 року (а.с. 12-15).

При цьому, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ було визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Вищезазначений Закон України є чинним.

До 01 червня 2015 року не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах. Отже, з 01 червня 2015 року було скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, з 01 червня 2015 року були припинені правові підстави для призупинення позивачу виплати раніше призначеної пенсії за віком.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року положення пункту 5 розділу III Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вищевказаним рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року також визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним) положення: частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII; абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

Отже, з наведеного вбачається, що заборона виплати з 01 квітня 2015 року і з 01 січня 2016 року пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-VI, особам, які працюють в тому числі на посадах судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є неконституційною.

Однак, з 01 червня 2015 року Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в місті Дніпрі позивачу не було поновлено виплату раніше призначеної їй пенсії за віком.

Згідно положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом також встановлено, що 15 вересня 2016 року на підставі постанови Верховної Ради України № 1515-VIII від 08 вересня 2016 року ОСОБА_1 було відраховано зі складу суддів апеляційного суду Дніпропетровської області у зв'язку з виходом у відставку, про що зроблено відповідний у трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с. 12-15).

16 вересня 2016 року позивач як суддя у відставці звернулась до відповідача з заявою та пакетом відповідних документів для отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Розпорядженням Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі від 20 жовтня 2016 року ОСОБА_1 було призначено довічне грошове утримання - щомісячно з 16 вересня 2016 року (а.с. 45).

При цьому, належна позивачу пенсія за віком, яка була їй призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01 червня 2015 року по 16 вересня 2016 року, Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в місті Дніпрі так і не була виплачена позивачу.

20 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі з заявою про виплату їй заборгованості з пенсійного забезпечення за період з 01.04.2015 року по 19.09.2016 року (а.с. 10), яку відповідач отримав 23 червня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 11).

Однак, відповідь на вказану заяву ОСОБА_1 від 20 червня 2017 року Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в місті Дніпрі не надано, належну позивачу пенсію за віком за період з 01 червня 2015 року по 16 вересня 2016 року не нараховано.

Положеннями частини 7 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 1 статті 8 КАС України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

У рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року, зокрема, зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Аналіз наведених положень законодавства та усталеної судової практики дає підстави для висновку, що відповідачем були порушені права позивача на отримання належної їй пенсії за віком, а отже дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії за віком, призначеної їй відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01 червня 2015 року по 16 вересня 2016 року, є неправомірними та протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач, на виконання вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, довела обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

Відповідач в свою чергу не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій, тобто не виконав обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії за віком, призначеної їй відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01 червня 2015 року по 16 вересня 2016 року, є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому слід визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі щодо невиплати ОСОБА_1 призначеної 23 липня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком, за період з 01 червня 2015 року по 16 вересня 2016 року, та зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, призначену 23 липня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01 червня 2015 року по 16 вересня 2016 року.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне допустити негайне виконання даної постанови у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

На підставі ст.ст. 8, 19, 64, 126 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та керуючись ст. ст. 1, 2, 6, 11, 69, 71, 86, 94, 159-163, 244-2, 256, 267 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі про визнання неправомірними дії Пенсійного фонду та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі щодо невиплати ОСОБА_1 призначеної 23 липня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком за період з 01 червня 2015 року по 16 вересня 2016 року.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, призначену 23 липня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01 червня 2015 року по 16 вересня 2016 року.

Стягнути з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень, 00 копійок).

Допустити негайне виконання постанови суду щодо нарахування та виплати позивачу пенсії - у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі подати у місячний строк із дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Д.Л. Черкез