Справа № 336/1951/17(2-а/336/201/2017)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2017 рокусправа № 336/1951/17 пр. №2-а/336/201/2017
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1

на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 вересня 2017 року у справі №336/1951/17 (пр. №2-а/336/201/2017) за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо складання постанови, а також визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 20 березня 2017 року серії АР №160542 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП України.

В обґрунтування своїх вимог посилався на безпідставність висновків Інспектора щодо порушення п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху в частині здійснення перетину перехрестя на червоний сигнал світлофору. Позивач наполягав, що вказані вимоги Правил дорожнього руху ним були виконані, а відповідачем не доведено зворотнього. На думку позивача, інспектор порушила порядок розгляду адміністративної справи, протиправно не склала протокол та винесла постанову на місці вчинення правопорушення.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 вересня 2017 року позов задоволено. Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №160542 від 20.03.2017 року, винесену інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП - скасовано. Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП- закрито.

Не погодившись з постановою суду, Інспектор роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову в позові. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що факт вчинення позивачем правопорушення було виявлено відповідачем візуально під час несення служби по охороні публічного порядку у м.Запоріжжя та здійснення нагляду за дорожнім рухом. Так, встановлено, що ОСОБА_2 в порушення п.8.7.3 ПДР, здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП. Крім того, при перевірці документів не предявив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги п.2.4 (а) ПДР.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.03.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 425грн. за порушення ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, про що винесено Постанову серії АР №160542.

Згідно вказаної Постанови, 20.03.2017р. о 20:20год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя вулиць Тюленіна та Перемоги у місті Запоріжжі, на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (е) Правила дорожнього руху та не предявив для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб чим порушив вимоги п.2.4 (а) ПДР.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірність винесеної відносно позивача постанови. Враховуючи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження, згідно ст.247 КУпАП.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7.3 визначено які значення мають сигнали світлофора, зокрема підпункт «е» вказує, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, ОСОБА_2 20.03.2017 року здійснив проїзд перехрестя вулиці Тюленіна та вулиці Перемоги у місті Запоріжжі.

Спір між сторонами полягає в тому, чи було здійснено цей проїзд на дозволений (зелений) чи заборонений (червоний) сигнал світлофора.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В матеріалах справи, як доказ вчиненого порушення, наявна лише оскаржувана постанова, яка, як зазначив відповідач в апеляційній скарзі, винесена згідно ст.258 КУпАП. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи, що в матеріалах справи наявна лише постанова про притягнення позивача до відповідальності, суд позбавлений можливості встановити факт вчинення або невчинення позивачем вказаного порушення, оскільки в даному випадку наявні лише доводи позивача, що ним не вчинено порушення Правил дорожнього руху, та доводи відповідача про зворотнє.

Проте, враховуючи, що обовязок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення п.8.7.3 «е» та п.2.4 (а) Правил дорожнього руху, а тому притягнення ОСОБА_2 до відповідальності є безпідставним.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування спірної Постанови про накладення адміністративного стягнення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених висновків.

Разом з тим, закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не звернув уваги, що ст.247 КУпАП може бути застосована органом, який розглядає справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, органом який розглянув справу про адміністративне правопорушення є Управління патрульної поліції, а не суд, відповідно суд не має повноважень закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення під час розгляду адміністративної справи про оскарження рішення субєкта владних повноважень.

Відповідно до ст.202 КАС України, порушення судом норм матеріального чи процесуального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205 ст.2067 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 вересня 2017 року у справі №336/1951/17 (пр. №2-а/336/201/2017) в частині закриття провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 вересня 2017 року у справі №336/1951/17 (пр. №2-а/336/201/2017) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 26.10.2017р.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов