Справа № 537/2088/17
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 р. Справа № 537/2088/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.08.2017р. по справі № 537/2088/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дворніцького Яна Едуардовича третя особа Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дворніцького Яна Едуардовича (далі по тексту - відповідач, Інспектор роти № 1 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенант поліції Дворніцький Я.Е.), третя особа: Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції (далі по тексту - УПП у м.Кременчуці ДПП), в якому просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №819255, винесену 12 травня 2017 року інспектором 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Дворніцьким Яном Едуардовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2017 року по справі № 537/2088/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дворніцького Яна Едуардовича про скасування постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу - задоволено.

Постанову серії АР №819255, винесену 12 травня 2017 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Дворницьким Яном Едуардовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасовано.

Третя особа, не погодившись із вказаною постановою, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила суд апеляційної інстанції скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2017 року по справі № 537/2088/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що 12.05.2017 року відповідачем винесено постанову серії АР №819255 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 255 грн. у зв'язку з тим, що останній 12 травня 2017 року о 10 год. 45 хв. в місті Кременчуці по вулиці Шевченка, біля будинку 26, керуючи транспортним засобом Volkswagen Раssat, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку в два ряди, чим порушив розділ 15 додаток 4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв у межах наданих повноважень та у відповідності до чинного законодавства України, підтвердженням чого є відеозаписи з нагрудної камери поліцейського. Отже, з викладених доводів вважає рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню, а його апеляційна скарга - задоволенню.

Позивач, у наданих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу, з викладених підстав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 12 травня 2017 року Інспектором роти № 1 УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенантом поліції Дворніцьким Я.Е. винесено постанову серії АР № 819255 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення розділу 15 додаток 4 Правил дорожнього руху України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн..

Як вбачається з вказаної постанови, підставою для винесення останньої слугувало те, що 12 травня 2017 року о 10 год. 45 хв. в місті Кременчуці по вулиці Шевченка, біля будинку 26, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Volkswagen Раssat, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку в два ряди, чим порушив розділ 15 додаток 4 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду про скасування останньої.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 819255 від 12.05.2017 року ОСОБА_1 визнано винним в порушенні розділу 15 додаток 4 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, причиною притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення позивачем розділу 15 додаток 4 Правил дорожнього руху України.

За загальним правилом, відповідно до ст. 254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258).

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним в порушенні розділу 15 додаток 4 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 15.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судовим розглядом встановлено, що 12 травня 2017 року Інспектором роти №1 УПП в місті Кременчуці ДПП лейтенантом поліції Дворніцьким Я.Е. винесено постанову серії АР № 819255, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності через те, що останній, керуючи транспортним засобом Volkswagen Раssat, номерний знак НОМЕР_1, 12 травня 2017 року о 10 год. 45 хв. в місті Кременчуці по вулиці Шевченка, біля будинку 26, здійснив зупинку в два ряди, чим порушив розділ 15 додаток 4 Правил дорожнього руху України, за що на ОСОБА_1 накладено стягнення у розмірі 255,00 гривень за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що з дослідженого в судовому засіданні відеозапису подій, вбачається, що позивач на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення не заперечував, що надав Інспектору патрульної поліції недостовірну інформацію щодо технічної несправності автомобіля (файл 2, 10 год. 42 хв. 47 сек.) та повідомив, що причиною зупинки автомобіля, з порушенням правил п. 15.4 ПДР України, стала необхідність придбання замка (файл 2, 10 год. 44 хв. 50 сек.).

При цьому, позивач не заперечував, що поряд можливо було здійснити зупинку транспортного засобу без порушень ПДР України (файл 2, 10 год. 47 хв. 34 сек.).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що надаючи пояснення Інспектору роти № 1 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенанту поліції Дворніцькому Я.Е., позивач фактично визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, з оглянутого в ході судового засідання відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено з дотриманням вимог законодавства, в тому числі відповідачем було роз'яснено права позивача, заслухані пояснення останнього.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про порушення позивачем вимог п. 15.4 Правил дорожнього руху України, що свідчить про обґрунтованість винесення Інспектором роти №1 УПП в місті Кременчуці ДПП лейтенантом поліції Дворніцьким Я.Е. постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 819255 від 12.05.2017 року.

Доводи позивача про те, що останньому роз'яснено зміст постанови та строки її оскарження інспектором Галаздрою А.С. колегія суддів вважає такими, що не спростовують факт вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП та дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідач, складаючи постанову справі про адміністративне правопорушення, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому заявлені позовні вимоги позивача є не обґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2017 року по справі № 537/2088/17 не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції, внаслідок допущених порушень підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.08.2017р. по справі № 537/2088/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст постанови виготовлений 24.10.2017 р.