Справа № 826/2058/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 жовтня 2017 року № 826/2058/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнка Юрія Петровича

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестеційно-розрахунковий центр"

про визнання рішення протиправним,-

СТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» про:

- визнання протиправним наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» №42/2 від 01 червня 2016 року в частині затвердження результатів проведеної перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) по перерахуванню коштів на рахунки ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на загальну суму 126 753, 20 гривень.

- визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо повідомлення ОСОБА_1 про нікчемність переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестеційно-розрахунковий центр» () 19 травня 2016 року на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), в сумі 52 369,00 грн. з призначення платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-066-000183131 від 29 січня 2016 року» і в сумі 74 000, 00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-066-000151658 від 19 листопада 2015 року» та переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестеційно-розрахунковий центр» () 19 травня 2016 року на рахунок НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в сумі 160, 24 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-066-000183131 від 29 січня 2016 року» та в сумі 223, 96 грн з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-066-000151658 від 19 листопада 2015 року»

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає наступне

З посиланням на Цивільний кодекс України, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач зазначає, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» протиправно вчинено дії щодо визнання правочинів нікчемними.

Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач посилається на дотримання ним вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та вказує, що між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» вчинено нікчемний правочин, що підтверджується наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» №42/2 від 01.06.2016 р. в частині затвердження результатів проведеної перевірки правочинів на предмет їх нікчемності та аналізом руху коштів по рахунках ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та укладення договору відступлення прав вимоги №1805, договору відступлення №1.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Між ОСОБА_1, як клієнтом, та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», як банком, 24 квітня 2015 року укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу(депозиту)» №980-066-000000069 та відкрито поточний рахунок НОМЕР_4 в гривні для зберігання грошей клієнта та здійснення розрахунково-касового обслуговування.

Позивачем також, було укладено договори №980-066-000183131 від 29 січня 2016 року та №980-066-000151658 від 19 листопада 2016 року, як позикодавцем, та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», як позичальником, від імені якого як повірений згідно договору доручення та довіреності діяло ПАТ «Банк Михайлівський».

Умовами договорів №980-066-000183131 від 29 січня 2016 року та №980-066-000151658 від 19 листопада 2016 року передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов'язане повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» та сплатити за період користування відповідні проценти.

За договором №980-066-000183131 від 29 січня 2016 року та №980-066-000151658 від 19 листопада 2016 року, повернення коштів повинне здійснюватися на рахунок НОМЕР_4 в ПАТ «Банк Михайлівський», а сплата процентів на рахунок НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Михайлівський».

В зв'язку з чим, на поточний рахунок позивача НОМЕР_4, 19 травня 2016 року від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі:

- 52 369, 00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-066-000183131 від 29 січня 2016 року»;

- 74 000, 00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-066-000151658 від 19 листопада 2016 року»;

Також 19 травня 2016 року на поточний рахунок НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Михайлівський» від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі:

- 160, 24 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-066-000183131 від 29 січня 2016 року»;

- 223, 96 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-066-000151658 від 19 листопада 2016 року»;

Надходження коштів та зарахування їх на поточні рахунки позивача, підтверджується довідками ПАТ «Банк Михайлівський» №3Г3/175 від 22 липня 2016 року та №3Г3/174 від 22 липня 2016 року.

Крім того, в довідці №3Г3/175 міститься інформація про те, що зараховані кошти на поточний рахунок позивача НОМЕР_4 з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» №5802 в сумі 52 369, 00 грн., 74 000,28 грн. є нікчемним України та п.7-9 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У свою чергу, довідка №3Г3/174 від 22 липня 2016 року містила повідомлення, що зараховані кошти на поточний рахунок позивача НОМЕР_5 з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» №5802 в сумі 160, 24 грн. та 223, 96 грн. також є нікчемним правочином в силу положень ст.215 Цивільного кодексу України та п.7-9 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також зазначено, що на момент проведення вищезазначеної транзакції ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку коштів для проведення розрахунків за Договорами №980-066-000183131 від 29 січня 2016 року та №980-066-000151658 від 19 листопада 2016 року відповідно. Набуття товариством у розпорядження коштів ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог діючого законодавства України та всупереч прямої заборони Національного банку України на укладення такого роду договорів.

Таким чином, на рахунок позивача, на думку представника відповідача, безпідставно та всупереч вимог діючого законодавства України зараховано кошти, що належать ПАТ «Банк Михайлівський». Право власності на такі кошти у позивача не має та подальше здійснення позивачем будь-яких дій по розпорядженню коштами, що належать ПАТ «Банк Михайлівський», також є нікчемними.

Відтак, загальна сума коштів 126 369, 00 грн. має бути повернута ПАТ «Банк Михайлівський».

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення №812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора» та рішення від 13 червня 2016 року №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Відповідно до зазначеного рішення розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації строком з 23 травня 2016 року по 22 липня 2016 року включно.

Рішенням Правління Національного банку України №124-рш від 12 липня 2016 року оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Пат «Банк Михайлівський».

На підставі Рішення Національного банку України №124-рш від 12 липня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування винесено Рішення №1213 від 12 липня 2016 року, згідно з яким з 13 липня 2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнку Юрію Петровичу строком на два роки з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року.

Представник відповідача в своїх запереченнях зазначив, що перерахування коштів з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» на поточний рахунок позивача є нікчемним в силу вимог ст. 216 Цивільного кодексу України.

Суд, не приймає до уваги посилання відповідача щодо нікчемності зазначеного правочину, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, перерахування коштів з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» на поточний рахунок позивача було здійснено 19 травня 2016 року, тобто до прийняття рішення Національним банком України від 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» та прийняття Виконавчою дирекцією Фонду гарантування рішення №812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора» та рішення від 13 червня 2016 року №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Згідно ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктом 1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі.

Згідно п.1.30 даного Закону визначено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача

Як вбачається з пояснень представника позивача та наданих документів, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» відповідними платіжними дорученням зі свого розрахункового рахунку, який відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський» ініціював переказ коштів на повернення позик та процентів позивачу на підставі відповідних договорів між ними.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч.3 даної статті правочин може бути віднесений до нікчемного у випадку, якщо банк вчинив за таким договором певні дії (відчужив майно, здійсним оплату, прийняв зобов'язання, переоформив договір, тощо). За договорами позики сторонами виступають позивач та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» , як позичальник.

ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на суму коштів, які переказувались. А отже, ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Суд також звертає увагу, що списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року.

Відповідно до Інструкції № 22, а саме п.1.4 гл.1, розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

А отже, договори, які було укладено між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» за своєю природою та змістом не є розрахунковим документом.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку суб'єкта господарювання передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень, і строків їх подання до банку.

ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Крім того, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» мало право на дострокове повернення позики за умов, якщо це передбачалось договорами, або коли вимагає позикодавець чи не заперечує позикодавець.

Таким чином, у ПАТ «Банк Михайлівський» були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритих розрахункових в банку рахунків ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр».

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

При цьому, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 4 ст. 55 Конституції України).

Таким чином, особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 11, 69, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» №42/2 від 01 червня 2016 року в частині затвердження результатів проведеної перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) по перерахуванню коштів на рахунки ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на загальну суму 126 753, 20 гривень.

3. Визнати протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо повідомлення ОСОБА_1 про нікчемність переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестеційно-розрахунковий центр» () 19 травня 2016 року на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), в сумі 52 369,00 грн. з призначення платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-066-000183131 від 29 січня 2016 року» і в сумі 74 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-066-000151658 від 19 листопада 2015 року» та переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестеційно-розрахунковий центр» () 19 травня 2016 року на рахунок НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в сумі 160,24 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-066-000183131 від 29 січня 2016 року» та в сумі 223, 96 грн з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-066-000151658 від 19 листопада 2015 року»

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (02154, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Я.І. Добрянська