Справа № 243/8035/17
Суддя: Мірошниченко Л. Є.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 243/8035/17
Номер провадження № 2-а/243/513/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

при секретарі Мирошниченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов'янська Донецької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради про скасування незаконного рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В ИВ :

08.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради про скасування незаконного рішення та зобов'язання вчинити певні дії, обґрунтувавши свої вимоги тим, що у жовтні 2015 року, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції, вона разом зі своєю донькою - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, була вимушена покинути своє постійне місце проживання у м. Донецьку та переселитися до м. Слов'янська та 05.10.2017 року вона була взята на облік УСЗН Слов'янської міської ради як внутрішньо переміщена особа. За її заявою їй, як уповноваженому представнику сім'ї, було призначено адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам за період з 07.10.2015 року по 06.12.2015 року - у розмірі 1 326 грн. на місяць, включаючи 884 грн. на неповнолітню дитину та 442 грн. на неї, як працездатну особу; за період з 07.12.2015 року по 06.02.2016 року - 1 105 грн. на місяць, включаючи 884 грн. на неповнолітню дитину та 221 грн. на неї, як працездатну особу, яка не працевлаштувалася; за період з 07.02.2015 року по 06.04.2016 року - 884 грн. на місяць - тільки адресну допомогу на її дочку. У наступному - 05.04.2016 року, 06.10.2016 року, 10.04.2017 року, вона подавала заяву відповідачу про призначення адресної допомоги на сім'ю на 6-місячний строк, але на вказані заяви була призначена допомога лише на її доньку. В усній формі їй повідомлялося, що виплату адресної допомоги їй припинено у зв'язку з не працевлаштуванням. Крім того, на її звернення їй було надано лист відповідно до якого, у зв'язку з її не працевлаштуванням у період жовтня 2015 року по квітень 2016 року у УСЗН Слов'янської міської ради немає підстав для призначення їй адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на наступний період. Вважає бездіяльність відповідача, яка виразилася у не призначенні їй адресної допомоги на її заяву від 10.04.2017 року незаконною та протиправною та просить суд 1) визнати незаконною та протиправною бездіяльність УСЗН Слов'янської міської ради, яка виразилася у не призначенні їй адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на її, як уповноваженого представника сім'ї, заяву від 10.04.2017 року про призначення адресної допомоги на наступний 6-місячний строк; 2) зобов'язати УСЗН Слов'янської міської ради здійснити перерахунок призначеної на сім'ю адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на її заяву від 10.04.2017 року з урахуванням призначення їй адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам; 3) виплатити їй відповідні суми адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з 10.04.2017 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4, який діє на підставі угоди про надання правової (юридичної) допомоги (а.с.19), не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, справу просили розглянути за своєї відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог (а.с.34), тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, в порядку ст. 122 КАС України.

Представник відповідача Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради Винник О.В., яка діє на підставі довіреності від 17.05.2017 року (а.с.36), у судове засідання не з'явилася, суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких зазначено, що ОСОБА_1 дійсно була взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Позивач з 07.10.2015 року, 05.04.2016 року, 06.10.2016 року та 10.04.2017 року зверталась до їх установи з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В останній заяві - 10.04.2017 року ОСОБА_1 зазначила, що вона працює з 15.02.2017 року в КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Слов'янська». Посилаючись на п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року їй було припинено виплату для покриття витрат на проживання. Зазначили, що оскільки ОСОБА_1 працевлаштувалася 15.02.2017 року, а допомога припинена їй з 07.02.2016 року, тому допомога на наступний строк позивачу не призначається. У зв'язку з вищевикладеним, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 була взята на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та перебуває за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою від 05.10.2015 року № (а.с.6).

Як вбачається з рішень УСЗН Слов'янської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, ОСОБА_1 зверталась з заявами про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за періоди з 07.10.2015 року, 05.04.2016 року, 06.10.2016 року та 10.04.2017 року.

Згідно особистої заяви ОСОБА_1 від 10.04.2017 року їй призначено грошову допомогу лише на доньку та роз'яснено, що оскільки вона працевлаштувалася 15.02.2017 року, а допомога припинена їй з 07.02.2016 року, тому допомога на наступний строк позивачу не призначається (а.с.13).

Таким чином, позивачу було припинено виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно зі ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога), визначений Порядком про надання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку № 505, в редакції на час звернення з заявою, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно до пунктом 3 Порядку № 505, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

Пункт 8 Порядку № 505 передбачає, що уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї.

Відповідно до п. 6 Порядку № 505, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Згідно із п. 5 п. 12 Порядку № 505, виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Так, у справі, де предметом розгляду є оскарження дій щодо відмови виплати указаної грошової допомоги, підставою для відмови у виплаті такої стало відсутність відомостей, підтверджуючих усунення причин, які стали підставою для припинення виплати допомоги.

Відповідно до Порядку № 505, якщо особам працездатного віку, яким надання грошової допомоги була припинена відповідно до п.7 вищезазначеного порядку, то допомога на наступний шестимісячний термін не призначається, якщо особа не працевлаштувалась. Після надання інформації про працевлаштування, особі зі статусом «внутрішньо переміщеною особою» відновлюється виплата допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Враховуючи обставини того, що ОСОБА_1 працевлаштувалась 15.02.2017 року, що підтверджується довідкою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Слов'янська» № 335 від 14.02.2017 року (а.с.9) та з моменту отримання останньої допомоги від УСЗН Слов'янської міської ради пройшло шість місяців, та повідомила уповноважений орган про зміну обставин (працевлаштування), які вплинули на припинення виплати грошової допомоги, слід дійти висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради про скасування незаконного рішення та зобов'язання вчинити певні дії підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 11.09.2017 року позивача судом було звільнено від сплати судового збору по цій справі. Зазначено - судовий збір компенсувати за рахунок держави. Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 11, 17, 70, 88, 94, 99, 158-163, 167, 183-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради про скасування незаконного рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати незаконною та протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради, яка виразилася у не призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на її, як уповноваженого представника сім'ї, заяву від 10.04.2017 року про призначення адресної допомоги на наступний 6-місячний строк.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради здійснити перерахунок призначеної на сім'ю адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, від 10.04.2017 року з урахуванням призначення їй адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Виплатити Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради відповідні суми адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, за період з 10.04.2017 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко