Справа № 807/625/17
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2017 рокум. Ужгород№ 807/625/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представника позивача не зявився;

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 25 жовтня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 26 жовтня 2017 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовною заявою Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, якою просить суд відкрити провадження в адміністративній справі та стягнути з відповідача СПД ФО ОСОБА_1 на користь Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області заборгованість зі сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в загальній сумі 504,64 грн..

14 червня 2017 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити позовну заяву повністю (а.с. 27).

Свої вимоги позивач мотивує наступним. Субєкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 Валентиновичвідповідно до статті 15 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі по тексту Закон України № 1058-IV) набув статусу платника страхових внесків і в силу статті 17 частини 2 пункту 6 вказаного закону зобовязаний сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Станом на час розгляду справи недоїмка по страхових внесках за 2007, 2008 та 2009 роки складає 504,64 грн..

Відповідач у судове засідання не зявився та не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 РозділуКАС України. Заперечення проти позову відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у звязку з існуванням на те обєктивних причин.

Зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд приходить до наступних висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до відомостей з реєстру страхувальників, субєкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач) зареєстрований за адресою: 88000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21 листопада 2002 року проведено державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.а.с. 36-41). 07 серпня 2014 року за № 3017451 було припинено державну реєстрацію підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. 15 січня 2015 року відповідача було знято з обліку (а.с.а.с. 36-41).

Таким чином до 07 серпня 2014 року відповідач був страхувальником (роботодавцем) в розумінні статті 14 Закону України № 1058-IV, а також є застрахованою особою та зобовязаний на підставі положень вказаного закону сплачувати до Пенсійного фонду за місцем своєї реєстрації страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 17 частини 2 пункту 6 Закону України № 1058-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхувальники зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до положень розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України № 1058-IV, страхові внески, що перераховуються до солідарної системи (крім страхових внесків, що перераховуються особами, зазначеними в пунктах 3 і 4 статті 11 та у статті 12 цього Закону, а також страхових внесків, сплачуваних за осіб, зазначених у пунктах 8, 13, 14, 17 статті 11 цього Закону), сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" для відповідних платників збору.

Відповідно до статті 19 частини 1 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески до солідарної системи для таких страхувальників нараховуються на суми доходу (прибутку), отриманої від відповідної діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб.

Згідно із статтею 19 частиною 6 Закону України № 1058-IV страхові внески нараховуються на суми, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Ставка збору на обовязкове державне пенсійне страхування до 01 січня 2011 року встановлювалась у розмірах, що передбачались статтею 4 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування". Так, для платників збору визначених пп. 1-3 статті 1 цього Закону (а саме субєктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, юридичних та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників і отримують чистий прибуток) передбачалась ставка у розмірі 33,2% від обєкту оподаткування. Така сама ставка збору у розмірі 33,2% передбачається й для платників, визначених статтею 1 пункту 3 даного Закону, тобто для приватних підприємців, які повинні нараховувати внески на суми отриманого ним чистого прибутку.

Саме така ставка оподаткування діяла протягом 2007-2009 років.

У відповідності з вимогами Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (зареєстрована в Мінюсті за № 64/8663 від 16 січня 2004 року), страхові внески платниками приватними підприємцями сплачуються до 1 квітня року наступного за звітним, на підставі даних річної податкової декларації (підпункт 5.3.3 Інструкції). За правилами пункту 11.12 Інструкції такі платники надають органу Пенсійного фонду за місцем проживання розрахунки сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за звітний рік до 1 квітня наступного за звітним роком за встановленою формою.

В порушення вищенаведених вимог нормативних актів, відповідач не подав відповідну обовязкову звітність до управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді, не перерахував до органу Пенсійного фонду належні до сплати страхові внески, у звязку з чим у нього виникла заборгованість зі сплати страхових внесків, тобто недоїмка.

Так, згідно даних Актів звірки сум чистого доходу за 2007, 2008 та 2009 роки між Державною податковою інспекцією в м. Ужгороді та управлінням Пенсійного фонду в м. Ужгороді, виявлено розбіжності, що полягають у декларуванні відповідачем сум чистого доходу до органів ДПС за вказані періоди, ухиляючись від відображення цих даних в звітності до органів Пенсійного фонду.

За результатами проведеної звірки, посадовими особами управління ПФУ в м. Ужгороді були складені: Акт за № 126 від 17 червня 2010 року, яким зафіксовано одержання відповідачем у 2007 році доходу, що є обєктом нарахування страхових внесків в сумі 200 грн.. На підставі даного акту, виходячи з відомостей наданих податковою інспекцією, управлінням ПФУ в м. Ужгорді донараховано платнику зобовязання за 2007 рік в розмірі 132,80 грн.. (а.с.а.с. 7, 8); Акт за № 128 від 17 червня 2010 року, яким зафіксовано одержання відповідачем у 2008 році доходу, що є обєктом нарахування страхових внесків в сумі 250 грн.. На підставі даного акту, виходячи з відомостей наданих податковою інспекцією, управлінням ПФУ в м. Ужгорді донараховано платнику зобовязання за 2008 рік в розмірі 170,98 грн.. (а.с.а.с. 9, 10); Акт за № 38 від 17 червня 2010 року, яким зафіксовано одержання відповідачем у 2009 році доходу, що є обєктом нарахування страхових внесків в сумі 200 грн.. На підставі даного акту, виходячи з відомостей наданих податковою інспекцією, управлінням ПФУ в м. Ужгорді донараховано платнику зобовязання за 2009 рік в розмірі 200,86 грн.. (а.с.а.с. 11, 12).

Відповідно до статті 106 частини 2 Закону України № 1058-IV, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно із статтею 17 частиною 2 пунктом 6 Закону України № 1058-IV страхувальники зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до статті 20 частини 10 Закону України № 1058-IV, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 частини 3 Закону України № 1058-IV територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Так, позивач на адресу відповідача направив вимогу про сплату боргу № Ф-22у від 07 листопада 2013 року на суму 504,64 грн. (а.с. 14).

Відповідач в добровільному порядку не сплатив заборгованість зі сплати страхових внесків, та дана сума заявлена до стягнення в судовому порядку.

Відповідно до статті 106 частини 15 Закону України № 1058-IV строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Відповідно до статті 71 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно статті 69 частини 1 КАС України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства щодо захисту інтересів осіб від порушень з боку органів державної влади та з огляду на положення статей 71, 72 КАС України, обовязок доказування покладається в даному випадку на позивача. Ужгородським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області доведено та матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача у сумі 1890,80 грн. із сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та застосованих до нього фінансових санкцій та правомірність звернення до суду з зазначеним позовом, в звязку з чим вимоги позовної заяви є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані (заперечення проти позову відповідач суду не надав) та підлягають до задоволення повністю.

Заборгованість відповідача також підтверджується наявною в матеріалах справи копією картки особового рахунку страхувальника (а.с. 16).

Судові витрати по справі згідно статті 94 частини 4 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 70, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (88000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області заборгованість у розмірі 504,64 (пятиста чотирьох грн. 64 коп.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_2