Справа № 2а-12-1793/10
Суддя: Гречана С. І.
Дата ухвалення: 2010-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа №2а-12-1793/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2010 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гречаної С.І.,

при секретарі - Вакулі А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до

Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просила скасувати постанову ВЕ 132882 від 03.12.2009 року про накладення адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. і закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заперечення в яких просив про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18.07.2008 року за № ВЕС053004 є власником транспортного засобу ВАЗ 2115 40, державний номер НОМЕР_1.

03.12.2009 року інспектором ДАІ винесено постанову ВЕ 132882, якою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 03.12.2009 року водій керуючи автомобілем ВАЗ 2115 40, державний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві на перехресті вул. Садова та вул. Потьомкінській не надав перевагу в русі на нерегульованому пішохідному переході, чим порушила п. 18.1 ПДР України.

Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження

рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Як пояснив позивач у судовому засіданні, що 03.12.2009 року він дійсно проїжджав на своєму автомобілі в м. Миколаєві на перехресті вул. Садова та вул. Потьомкінській у вказаній в постанові час, але ніякого порушення не скоював. Проїжджаючи на перехресті вул. Садова та вул. Потьомкінській, позивач уважно слідкувала за дорожньою обстановкою, тому бачив пішоходів, які мали намір переходити

по пішохідному переходу, зупинив транспортний засіб, надавши їм перевагу у русі. Після

чого був зупинений інспектором ДАІ, який зрозумілої відповіді стосовно причини зупинки позивачу не надав. Свідок, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, є випадковою людиною, яка взагалі не бачила дійсної обстановки, оскільки з'явилась після того як працівник ДАІ закінчив оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Позивач дане адміністративне правопорушення вважає

необґрунтованим, а постанову та протокол про адміністративне правопорушення неправомірним оскільки, йому не роз'ясняли процесуальні права та ПДР він не порушував, про що є відмітка у відповідній графі протоколу.

Так пункт 18.1ПДР передбачає: «Водій транспортного засобу, що наближається до

нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких

може бути створена перешкода чи небезпека».

При винесенні вказаної постанови відповідач вважав, що діяв у межах своєї компетенції та відповідно до вимог діючого законодавства.

Проте з таким погодитися не можна, оскільки під час розгляду справи встановлено, що працівником ДАІ при складені постанови не дотримано вимог закону, яким прописано забезпечувати точне й правильне застосування матеріальних і процесуальних адміністративно-правових норм з метою зясування всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення та правильної юридичної кваліфікації, яка б виключала сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні проступку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори на спори фізичних чи юридичних осіб іх суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п. 3 постанови № 2 від 06.03.2008 року Пленуму Вищого адміністративного суду України до правових актів індивідуальної дії належить також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (окрім суду).

За приписом частини 3 статті 2 КАС України та п. 1 вищевказаної постанови, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (п.8 ст. 2 КАС України). Оскільки інспектором ДАІ була порушена процедура оформлення адміністративного правопорушення, суб'єкт владних повноважень не врахував всіх обставин при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення, за такого суд вважає, що постанову про адміністративне правопорушення

прийнято необґрунтовано.

За таких умов у діях ОСОБА_1 немає складу правопорушення, у якому його визнано винним зазначеною постановою, що виключає адміністративно-правову відповідальність.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 287, 288 КУпАП України та ст.ст. 2,4,6 17-18, 19 104-106 КАСУ України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови у справі про

накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху - задовольнити.

Скасувати постанову ВЕ 132882 від 03.12.2009 року інспектора ДАІ про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. (двісті п'ятдесят п'ять гривень 00 коп.) і закрити провадження по

справі про адміністративне правопорушення в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до відповідного

адміністративного апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви з надісланням особою, яка її подає, копії апеляції до апеляційної інстанції.

Суддя Гречана С.І.