Справа № 750/9254/17
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/9254/17
Провадження № 2-а/750/1221/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Литвиненко І. В. розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила:

-визнати протиправними дії Чернігівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2008 рік при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

-зобов'язати Чернігівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України з 16 серпня 2017 року призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки за 2014-2016 роки.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває на обліку у Чернігівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу". Позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", але після проведеного умовного перерахунку пенсії позивача з'ясувалося, що даний перехід недоцільний, оскільки веде до зменшення розміру пенсії у порівнянні з раніше призначеною пенсією відповідно до Закону України «Про державну службу».

Стороною відповідача до суду надано заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1, відповідно до яких дії Управління є законними, а тому підстав для задоволення позову немає.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 одержує пенсію за віком, призначену Чернігівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у м. Чернігові відповідно до вимог Закону України "Про державну службу".

16.08.2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

23.08.2017 року відповідач своїм листом № 23479/06 повідомив позивача про відмову у переведенні на інший вид пенсії, оскільки позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», а перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а перехід є недоцільним, оскільки веде до зменшення розміру пенсії у порівнянні із раніше призначеною, про що було повідомлено позивача листом від 14.09.2017 року № 1121/02/С-7.

Відповідно до ст.. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства), пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

При цьому слід зазначити, що переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" проводиться в межах одного закону, а у цьому законі передбачені лише три види пенсії - за віком, по інвалідності, по втраті годувальника. У таких випадках і застосовується правова норма частини 3 статті 45 щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У даному випадку позивач, отримуючи пенсію за одним Законом, звернувся з заявою до відповідача про призначення йому пенсії за іншим Законом.

У своїх запереченнях відповідач вказує про те, що під час підрахунку заробітку для обчислення пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2008 рік, а не показник середньої заробітної плати за останні три роки, що передували зверненню позивача. Також Управління посилається на норми ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і зазначає про те, що позивач вже перебувала на обліку у Пенсійному фонді та отримує пенсію, а тому вважає таку процедуру переведенням з одного виду пенсії на інший і не розглядає її як нове призначення пенсії. Однак слід зазначити, що дані заперечення є безпідставними та такими, що не засновані на вимогах діючого законодавства, оскільки позивач, отримуючи пенсію на підставі Закону України «Про державну службу», просив призначити йому пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не перевести його на пенсію за віком у межах одного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск:К), де: Зп- заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Як вбачається з письмових доказів у справі, відповідачем були ототожнені поняття: "перехід/переведення" та "призначення", вид пенсії по Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та різні види пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в якій мова йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах пенсійної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України і у постанові від 09.06.2015 року (справа № 21-550а14), в якій дійшов висновку щодо права позивача на обрахування заробітної плати для пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки перед зверненням із заявою про призначення пенсії.

Виходячи з вищенаведених норм діючого законодавства, у позивача достатньо підстав для призначення йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України, за останні три роки - 2014-2016 роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Таким чином суд доходить висновку, що сума судового збору підлягає поверненню позивачу шляхом присудження її на користь позивача за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 11, 18, 71, 93, 99, 104, 161-163, 183-2, 256 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Чернігівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2008 рік при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов'язати Чернігівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України з 16 серпня 2017 року призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки за 2014-2016 роки.

Присудити за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя І.В. Литвиненко