Справа № 2-а-544/11
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-544/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2011 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Мішанчук О.Ф.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Управління земельних ресурсів Одеської міськради і Одеської міської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення міськради і визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати недійсним рішення Одеської міськради №3442-ІУ від 16 листопада 2004 року та визнати недійсним державний акт, виданий Управлінням земельних ресурсів ОСОБА_2А 16 листопада 2005 року на право власності на земельну ділянку по пров.3-й Український,1а у м.Одесі. ОСОБА_1 у позові стверджувала, що рішення міськради порушує її права, як землекористувача, тому як у власність ОСОБА_2 передана земельна ділянка на 4 кв.м. більше, ніж належить за правовстановлюючими документами і ці 4 кв.м. необхідні їй позивачці для обслуговування будівель і споруд, що розташовані на суміжній земельній ділянці по пров.3-й Український,1 у м.Одесі. У судовому засіданні позивачева сторона свої вимоги підтримала у повному обсязі.

Представники Управління земельних ресурсів і Одеської міськради позов не визнали.

Не погодилась з позовом і ОСОБА_2

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали по справі, оглянув на місці земельні ділянки, що належать ОСОБА_1 і ОСОБА_2, і встановив наступне:

На підставі договору дарування від 1.06.2003 року ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0577 га по пров.3-й Український, 1-а у м.Одесі. На підставі рішення Одеської міськради №3442-ІУ від 16 листопада 2004 року Управлінням земельних ресурсів було видано 16 листопада 2005 року ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0581 га по пров.3-й Український,1а у м.Одесі для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Зліва ділянка ОСОБА_2 межує з ділянкою, яка перебуває у володінні і користуванні ОСОБА_1, по межі встановлена огорожа ще у 1988 році.

ОСОБА_1 стверджує, що згідно з правовстановлюючими документами на житловий будинок по пров.3-му Українському,1-а у м.Одесі ОСОБА_2 мала право на приватизацію земельної ділянки площею 0,0577 га, що рішенням Одеської міськради від 16.11.2004 року у власність ОСОБА_3 передана земельна ділянка площею 0,581 га, що зазначеним рішенням міськради безпідставно зменшена площа земельної ділянки позивачки на 4 кв.м. і це є перешкодою для позивачки в обслуговуванні зовнішньої стіни належної їй будівлі. Крім того, позивачка посилалась на відсутність свого підпису в акті узгодження в натурі меж земельної ділянки від 19.01.2004 року, що надавалась у власність ОСОБА_2 З огляду на викладене позивачка вважає рішення міськради неправомірним і просить суд визнати це рішення міськради недійсним, та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на підставі неправомірного рішення міськради.

Представники Управління земельних ресурсів та Одеської міськради, не погоджуючись з позовом ОСОБА_1, посилались на наступне: рішення Одеської міськради №3442-ІУ від 16.11.2005 року Про затвердження технічної документації з інвентаризації та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0581 га гр..ОСОБА_2 за адресою м.Одеса пров.3-1 Український,1-а для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівельприйнято в межах повноважень міської ради, на підставі наданих правовстановлюючих документів на житловий будинок, документів про відведення земельної ділянки первісному власнику для індивідуального житлового будівництва, технічної документації по інвентаризації земельної ділянки та відповідає вимогам Закону.

ОСОБА_2, не визнаючи вимоги ОСОБА_1 стверджувала, що вона отримала у власність земельну ділянку по пров.3-й Український,1-а правомірно, що збільшення ділянки на 4 кв.м. мало місце не за рахунок площі ділянки позивачки, а за рахунок фронтальної частини.

При вищевикладених обставинах суд вважає позов ОСОБА_1 не підлягаючим задоволенню з таких підстав: ст..118 ЗК України встановлені підстави та порядок приватизації земельних ділянок, що належать до земель державної і комунальної власності. Рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельної ділянки приймається на підставі технічних документів та матеріалів, що підтверджують розмір земельної ділянки. У даному випадку надані документи свідчать, що на підставі рішення Одеського міськвиконкому №233 від 25.02.1953 року ОСОБА_4 була надана земельна ділянка площею 577 кв.м. по вул.Костанді ділянка №106 (нині пров.3-й Український) для індивідуального житлового будівництва. На підставі договору дарування від 1 червня 2003 року ОСОБА_2 набула права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований на земельній ділянці площею 577 кв.м. по пров.3-й Український,1-а у м.Одесі. За результатами геодезичних вимірювань, що були виконані для технічної документації для приватизації ділянки, фактична площа ділянки ОСОБА_2 складає 581 кв.м. Як вбачається з висновку Одеського міського управління земельних ресурсів по технічній документації з інвентаризації ділянки, збільшення площі ділянки відбулося у межах кварталу житлової забудови за рахунок фронтальної частини. Суд оглянув спірну ділянку і переконався, що ділянка розташована в межах кварталу індивідуальної житлової забудови, зовнішні межі ділянки визначені огорожами, які були встановлені майже 20 років тому назад. Так, огорожа на межі, що є предметом сьогоднішнього спору, була встановлені у 1988 році як пояснили сторони і до моменту приватизації ОСОБА_2 своєї ділянки між сусідами не викало спору щодо порядку користування суміжними ділянками.

Щодо доводів позивачки про неправомірність рішення міськради у звязку з відсутністю її письмового узгодження на акті встановленні в натурі меж ділянки ОСОБА_2, то суд вважає, що ці доводи не є правовою підставою для визнання рішення міськради недійсним. Ст.96 ЗК України містить обовязки землекористувачів, серед яких у ч.1 п.езазначено землекористувачі зобовязані дотримуватися правил добросусідства. Зміст добросусідства викладений в ст..103 ЗК України. Ч.3 зазначеної норми зобовязує як власників так і землекористувачів співпрацювувати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Зміст ч.3 ст.103 ЗК України дозволяє зробити висновок про те, що власники і користувачі земельних ділянок не мають права відмовити у наданні сусідам допомоги щодо оформлення прав на земельну ділянку ( у даному випадку це письмова згода на приватизацію суміжної земельної ділянки). До того ж питання відсутності письмового узгодження меж ділянки з суміжними користувачами розглядалось на комісії з розгляду земельних спорів Одеської міськради (протокол від 23.09.2004 року) і комісія дійшла висновку про безпідставність дій ОСОБА_1.

Таким чином, рішення Одеської міськради №3442-ІУ від 16.11.2005 року Про затвердження технічної документації з інвентаризації та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0581 га гр..ОСОБА_2 за адресою м.Одеса пров.3-1 Український,1-а для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівельприйнято в межах повноважень міської ради, на підставі наданих правовстановлюючих документів на житловий будинок, документів про відведення земельної ділянки первісному власнику для індивідуального житлового будівництва, технічної документації по інвентаризації земельної ділянки та відповідає вимогам Закону і не порушує права та інтереси ОСОБА_1

Керуючись ст.158-163 КАС України, суд

Постановив:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні адміністративного позову до Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеської міської ради, третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення міськради, визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку.

Постанова може бути оскаржена до Одеського адмінстартивного апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя Калашнікова О. І.