Справа № 686/11671/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/11671/17

Головуючий у 1-й інстанції: Карплюк О.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Хмельницького міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" про визнання протиправною бездіяльність щодо залишення без розгляду звернень та зобов'язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради та Хмельницького міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" про визнання протиправною бездіяльності останніх щодо залишення без розгляду її звернень.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2017 року провадження у даній справі закрито на підставі положень ст. 157 КАС України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи факт належного повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи, що засвідчується матеріалами справи та те, що самі матеріали справи містять достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, суд першої інстанції зазначив, що в даному випадку має місце не публічно-правовий спір, а приватно-правовий спір, який повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду не погоджується та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч.1 ст. 3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

У відповідності до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В силу положень п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналіз вищезазначених положень свідчить про те, що особа, яка не є субєктом владних повноважень, не обмежена у праві на звернення до адміністративного суду із вимогами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, якщо вважає, що субєкт владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій порушив її права, свободи або інтереси.

При розгляді адміністративної справи обовязковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку субєкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Тобто, спір із суб'єктом владних повноважень буде належати до публічно-правового спору за умови коли такий суб'єкт (відповідач у справі) при вчиненні (прийнятті) оскаржуваних рішення (дії, бездіяльності) діяв при виконанні владних управлінських функцій.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачем оскаржено бездіяльність відповідачів щодо залишення без розгляду її звернень адресованих до Хмельницького міського голови від 24 січня 2017 року та 30 березня 2017 року стосовно відключення від мережі централізованого опалення та встановлення індивідуального опалення в квартирі №215, що по вул. Гайовій, 2, в м. Хмельницькому, зобов'язання надати дозвіл на відключення від мережі централізованого опалення та встановлення індивідуального (автономного) опалення в даній квартирі та зобов'язання надати технічні умови на розробку робочого проекту з облаштування системи індивідуального опалення в цій же квартирі і надання погодження на відключення її від мережі централізованого опалення для облаштування індивідуального (автономного) опалення.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 цього Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо забезпечення вимог законодавства стосовно розгляду звернень громадян, здійснення контролю за станом цієї роботи на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності;

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є оскарження бездіяльності відповідачів, яка виразилась в неналежному розгляді звернень позивача.

За таких обставин заявлені у справі позовні вимоги випливають із відносин, що мають публічно-правовий характер, а тому орган місцевого самоврядування в цих відносинах виступає як суб'єкт владних повноважень.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що в даному випадку відповідач - Виконавчий комітет Хмельницької міської ради, виступає як суб`єкт владних повноважень, до повноважень якого входить розгляд звернень громадян, заяв та скарг, а також здійснення контролю за станом цієї роботи на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що призвело до неправильного вирішення питання про закриття провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України та обмеження права позивача на судовий захист, регламентованого положеннями статті 55 Конституції України та ст. 6 КАС України.

Положеннями п.3 ч.1 ст.199 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, має право скасувати таку ухвалу і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи зазначені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для закриття провадження у даній справі, а отже, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, що є підставою для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, скасувавши оскаржувану ухвалу з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Хмельницького міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" про визнання протиправною бездіяльність щодо залишення без розгляду звернень та зобов'язання до вчинення певних дій скасувати.

Справу направити до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4