Справа № 305/1672/16-а
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8088/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С.М.,

суддів Гулида Р.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представника апелянта ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Управління Державної казначейської служби України у Рахівському районі Закарпатської області на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2017 року у справі № 305/1672/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Державної казначейської служби України у Рахівському районі Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління праці та соціального захисту населення Рахівської РДА Закарпатської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинення дій та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинення дій та стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 4 лютого 2015 року зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Рахівської РДА призначити та виплатити ОСОБА_3, як представнику малозабезпеченій сім`ї у порядку та строки, визначені чинним законодавством України, державної соціальної допомоги в період з 16.07.2010 по 27.06.2013. Ця постанова суду була залишена без змін за результатом апеляційного розгляду і набула законної сили 16.04.2015. Добровільне виконання постанови від 04.02.2015 Управлінням праці та соціального захисту населення Рахівської РДА Закарпатської області по невідомих причинах не виконано, що є грубим порушенням чинного законодавства України. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.05.2016, яка набула законної сили 02.06.2016, змінено спосіб виконання рішення із зобов`язання на стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Рахівської РДА Закарпатської області на користь позивача нарахованої, але не виплаченої державної соціальної допомоги згідно рішення суду за період з 01.01.2011 по 31.05.2011 та з 01.12.2011 по 31.12.2012 в сумі 30817,01 грн. Рішення суду, якими присуджено позивачці кошти, як державну соціальну допомогу, відповідачем не виконано, оскільки безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, що є неправомірним. У зв`язку з чим просила зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Рахівському районі Закарпатської області за невиконання рішення суду та постанови КМУ за № 845 пунктів 47 і 50 від 03.08.2011 стягнути суму 33328,59 грн на користь ОСОБА_3, як це встановлено в порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі Порядок № 845) та виконати рішення суду, яке набуло законної сили.

В ході розгляду справи позивачем збільшено позовні вимоги, мотивуючи тим, що відповідачем станом на 14.06.2017 не виконано та не вжито жодних правомірних дій по виконанню рішення суду, у зв`язку з чим виникло право на індексацію суми, яка підлягає до стягнення в силу ст. 625 Цивільного кодексу України.

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 23.06.2017 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано дії управління Державної казначейської служби України в Рахівському районі Закарпатської області неправомірними.

Зобов`язано управління Державної казначейської служби України в Рахівському районі Закарпатської області вчинити дії щодо виконання ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.05.2016 про стягнення з управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 суми коштів в розмірі 30817,01 грн.

Стягнуто з управління Державної казначейської служби України в Рахівському районі Закарпатської області в користь позивача 551,20 грн судового збору.

В задоволенні решти змінених позовних вимог відмовлено.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що ними вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів та згідно п. 47, 48 Порядку № 845 із моменту занесення відомостей до прикладного програмного забезпечення «Формування інформації про виконання судових рішень» та подальшого виконання за бюджетною програмою КПКВ 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» в Управління казначейства відсутні будь які правові підстави вживати заходів щодо виконання судового рішення, оскільки таке більше не перебуває на їхньому виконанню.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача заперечив щодо задоволення та надав пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що постановою Рахівського районного суду Закарпатської області №305/332/13-а від 04.02.2015 змінений позов ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Рахівської РДА про визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправним рішення управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації в Закарпатської області про відмову в призначенні громадянці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканці с. Білин, урочище Росішка, буд. 110 Рахівського району Закарпатської області державної соціальної допомоги. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації в Закарпатській області призначити та виплатити громадянці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканці с. Білин, урочище Росішка, буд. 110 Рахівського району Закарпатської області, як представнику малозабезпеченої сім'ї, у порядку та строки визначені чинним законодавством України, державної соціальної допомоги за період з 16.07.2010 по 27.06. 2013.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Рахівської райдержадміністрації залишено без задоволення, а постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 04.02.2015 у справі №305/332/13-а без змін.

28.05.2015 Рахівським районним судом Закарпатської області видано виконавчий лист №305/332/13-а.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.05.2016 за поданням державного виконавця змінено спосіб виконання рішення із зобов'язання на стягнення з Управління соціального захисту населення Рахівської державної адімністрації на користь ОСОБА_3 нарахованої, але не виплаченої державної соціальної допомоги згідно рішення суду за період з 01.01.2011 по 31.05.2011 та з 01.12.2011 по 31.12.2012 в сумі 30817,01 грн. Ця ухвала суду набула законної сили 02.06.2016.

17.06.2016 позивач звернувся до Управління Державної казначейської служби України у Рахівському районі Закарпатської області із заявою про виконання виконавчого листа, виданого 28.05.2015 Рахівським районним судом Закарпатської області по справі № 305/332/13-а з врахуванням ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.05.2016 про стягнення з управління соціального захисту населення Рахівської РДА на користь позивача нарахованої, але не виплаченої державної соціальної допомоги за період з 01.01.2011 по31.05.2011 та з 01.12.2011 по 31.12.2012 в сумі 30817,01 грн.

Листом від 02.07.2016 № 01-19/1/311 Управління Державної казначейської служби України у Рахівському районі Закарпатської області повідомило позивача, що відповідно до вимог Порядку, управління Казначейства листом від 21.06.2016 р № 01-19/2/284 звернулося до боржника з проханням вжтти заходів щодо виконання ухвали Рахівського районного суду в сумі 30817,01 грн та надати інформавцію стосовно оскарження рішення суду на виконання якого видано вище зазначений виконавчий документ по справі № 305/332/13-а.

Боржник, листом від 30.06.2016 № 1804/01-08/ вхідний № 734 від 30.06.2016 повідомив управління Казначейства про те, що виконати постанову рахівського районного суду по справі № 305/332/13-а в добровільному порядку не являється можливим, оскільки такі видатки не закладені в державний бюджет України, а наявні бюджентні призначення носять цілеспрямований та адресний характер використання, що унеможливлює будь-які інші виплати.

На підставі наказу Державної казначейської служби України №295 від 19.10.2015 та керуючись п. 33 Порядку № 845, управління Казначейства листом від 02.07.2016 № 01-19/1/3/10 відправило поштою пакет документів до Головного управління Державної казначейської служби україни в Закарпатській області для передачі його на виконання до Державної казначейської служби України за бюджетною програмою 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою».

Листами від 06.07.2016 № 12-15/246-2713 та від 20.09.2016 № 12-15/259-3670 Головним упарвлінням Державної казначейської служби України у Закарпатській області повідомило стягувача про те, що Головним управлінням Казначейства, відповідно до наказу Державної казначейської служби України від 19.10.2015 № 295 «Про затвердження порядку здійснення безспірного списання коштів державного бюджетукї зрахунків боржника та за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів», з метою належного подальшого виконання згаданого виконавчого документа, відомості стягувача занесені до прикладного програмного забезпечення «Формування інформації про виконання судових рішень», її номер в черзі 11590. Крім того, Головним управлінням Казначейства забезпечено облік і зберігання виконавчого листа, виданого 28.05.2015 Рахівським районним судом по справі № 305/332/2013-а, разом з документами до настання черги за бюджетною програмою КПКВ 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою». Відповідно до п.п 1 п. 9 розділу VІ Прикінцевих та перехідних положень Бюджеткого кодексу України безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень. ОСОБА_1 на 18.09.2016 номер стягувача в черзі 10918.

Вважаючи такі дії неправомірними позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню у встановлений законом строк.

При цьому викладені у листі Державної казначейської служби України посилання на п. 3 Порядку № 845, за яким рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються у порядку черговості надходження таких документів, не можуть слугувати достатньою правовою підставою для порушення законодавчо встановленого строку виконання судового рішення.

Так, вказана норма не встановлює жодних винятків для недотримання приписів ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» щодо тримісячного строку для перерахування стягувачу коштів та підлягає застосуванню виключно у системному взаємозв'язку із зазначеним законодавчим положенням.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне зясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З 01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

За приписами ч. 1 ст. 2 Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Згідно з абз. 2 п. 2 Порядку № 845 безспірним списанням є операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Підпунктом 2 п. 5 Порядку № 845 визначено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.

Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

З огляду на викладені норми чинного законодавства, у спірних правовідносинах саме на Державне казначейство України та його територіальні органи покладено обов'язок виконувати рішення суду про стягнення коштів з державного чи місцевого бюджету шляхом їх безспірного списання.

Стосовно доводів апеляційної скарги з приводу того, що Державне казначейство України відповідно до наданих повноважень здійснює виконання рішень виключно у межах передбаченої законом про Державний бюджет України на відповідний рік суми та у порядку черговості надходження виконавчих документів, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції», Європейський суд з прав людини зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено п. 1 ст. 1 Першого протоколу. Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Також, у рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що, Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України»).

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно зобовязав відповідача виконати ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.05.2016 про стягнення з управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 суми коштів в розмірі 30817,01 грн.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Рахівському районі Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2017 року у справі № 305/1672/16-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст ухвали складено 27 жовтня 2017 року