Справа № 491/807/17
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 491/807/17

Категорія: 3.3 Головуючий в 1 інстанції: Дорош В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ананьївського районного суду Одеської області року від 10 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом Ананьївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення з України та затримання, з метою забезпечення примусового видворення за межі України, строком на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, -

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2017 року Ананьївський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернувся до Ананьївського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просив суд:

- примусово видворити з України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1;

- затримати гр. ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення за межі України, строком на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Постановою від 10 серпня 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Ананьївський районний суд Одеської області задовольнив адміністративний позов в повному обсязі:

- примусово видворив гр. ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Бангладеш, уродженця м. Дака, Бангладеш, який тимчасово проживає в АДРЕСА_1, паспорт для виїзду за кордон громадянина Бангладеш серії НОМЕР_1, за межі України, а саме в Бангладеш;

- затримав громадянина Бангладеш (Народна Республіка Бангладеш) ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Бангладеш, уродженця м. Дака, Бангладеш (Народна Республіка Бангладеш), який тимчасово проживає в АДРЕСА_1, паспорт для виїзду за кордон громадянина Бангладеш (Народна Республіка Бангладеш) серії НОМЕР_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням у Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (15044, Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Розсудів, вул. Лісна,5) терміном до 6 місяців.

- в порядку ч. 2 ст. 256 КАС України допустив негайне виконання постанови.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволені позову.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржена постанова не відповідає вимогам чинного законодавства оскільки позивачем не доведений факт ухилення апелянта від виконання рішення від 05.08.2017 року про повернення.

Також апелянт зазначає про те, що на час подання апеляційної скарги він так і не отримав ні копії постанови від 05.08.2017 року про видворення, ні копії протоколу.

При цьому апелянт зазначає, що примусовому видворенню іноземця має передувати дві обставини - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виконання цього рішення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець буде ухилятись від виконання рішення про примусове повернення.

Апелянт зазначає також про те, що позивач не надав йому можливості самостійно виконати рішення про примусове повернення оскільки строк виконання цього рішення був однин день, протягом якого апелянт був затриманий.

Апелянт надав заяву про апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Ананьївський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що відповідач прибув в Україну у липні 2017 року з метою отримати статус біженця, перетнувши кордон поза межами посту. На теперішній час має копію паспорта для виїзду за кордон громадянина Бангладеш серії НОМЕР_1. З відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області відповідач не звертався.

Також суд першої інстанції встановив, що в подальшому, відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 203 ч.1 КУпАП, та постановою Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 05 серпня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Посилаючись на приписи ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 15, ч. 5, ч. 6 ст. 26, ч. 1, ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», оскільки відповідач грубо порушив встановлений законом порядок перетину державного кордону, у встановлений строк не виконав рішення Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 05 серпня 2017 року про примусове повернення, що свідчить про наявність підстав вважати, що відповідач буде ухилятись від самостійного та добровільного залишення території України, а також буде намагатись повторити спробу незаконного перетину державного кордону, та за відсутності доказів, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову Ананьївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення з України та затримання, з метою забезпечення примусового видворення за межі України, строком на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, апелянт надав заяву про апеляційний розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що відповідно до матеріалів справи 05 серпня 2017 року о 15:45 год. на вул. Незалежності у м. Ананьїв Одеської області був затриманий громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, у відношенні якого Ананьївським районним сектором Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області складений протокол серії ПР МОД № 072542 від 05 серпня 2017 року щодо правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП України - порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні (а.с. 9).

05 серпня 2017 року Ананьївським районним сектором Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області винесена постанова серії ПМ МОД № 072542 про притягнення громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП України, та накладений штраф в розмірі 510 грн. (а.с. 10). Копія цієї постанови отримана апелянтом 05 серпня 2017 року, що свідчить підпис апелянта про отримання копії постанови (а.с. 10 - зворот).

Відповідно до постанови серії ПМ МОД № 072542 від 05 серпня 2017 року штраф повинен бути сплачений не пізніше 15 днів з дня вручення постанови.

Також відповідно до матеріалів справи 05 серпня 2017 року в.о. завідувача Ананьївським районним сектором Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області прийнято рішення № 7 про примусове повернення в країну походження громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11-13). При цьому строк для примусового повернення встановлений до 06 серпня 2017 року.

Із зазначеним рішенням апелянт ознайомлений та копію отримав, що підтверджено підписом апелянта (а.с. 12, 13).

Відповідно до матеріалів справи 08 серпня 2017 року за № 5123/506 Ананьївський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на адресу керівника Котовської місцевої прокуратури направив повідомлення щодо адміністративного затримання іноземців.

Відповідно до зазначеного повідомлення 05 серпня 2017 року о 15:45 год. працівниками Ананьївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області затримано до 72 годин, для встановлення обставин правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 39).

При цьому матеріали справи містять копію протоколу про адміністративне затримання, який датований 08 серпня 2017 року (а.с. 27), про те, що 05 серпня 2017 року о 15:45 год. затриманий громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку із вчиненням, правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, для з'ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд встановив, що матеріалами справи підтверджуються доводи апеляційної скарги щодо недоведеності висновків позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про не виконання апелянтом рішення про примусове повернення, оскільки таке рішення прийнято 05.08.2017 року, строк встановлений до 06.08.2017 року,в той час як апелянт був затриманий на 72 годин, тобто з 15:45 год. 05 серпня 2017 року по 15:45 год. 08 серпня 2017 року, що унеможливило виконання апелянтом рішення позивача № 7 від 05 серпня 2017 року.

Окрім іншого апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підставою для адміністративного затримання до трьох діб, відповідно до ст. 263 КУпАП, є встановлення особи і з'ясування обставин правопорушення, та цей перелік є вичерпним.

Відповідно до матеріалів справи встановлення особи - апелянта відбулось 05 серпня 2017 року, що підтверджено Довідкою про особу № 5123/505 від 05.08.2017 року (а.с. 33), так само як і з'ясування обставин правопорушення відбулось 05 серпня 2017 року, оскільки 05 серпня 2017 року апелянта притягнути до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП України.

Матеріали справи не містять доказів наявності обґрунтованих підстав для застосування до апелянта адміністративного затримання 06, 07, та 08 серпня 2017 року.

Також матеріалами справи підтверджено порушення позивачем вимог ст. 1263 КУпАП щодо письмового повідомлення прокурора про адміністративне затримання до трьох діб, протягом 24 годин з моменту затримання, оскільки, не зважаючи на те, що протокол адміністративного затримання складений 08 серпня 2017 року, фактичне адміністративне затримання апелянта, відповідно до матеріалів справи, відбулось 05 серпня 2017 року, а прокурор повідомлений 08 серпня 2017 року.

Апеляційний суд зазначає про недопустимість таких дій позивача - суб'єкта владних повноважень, що є порушенням основного права людини - права на свободу та особисту недоторканість, оскільки ніхто не може бути затриманий інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом, яке закріплено в ст. 29 Конституції України яка є нормою прямої дії.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) може лише на підставі винесеної за його позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця, якщо він не виконав у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Апеляційний суд зазначає, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності апелянта є саме проживання апелянта - іноземця на території України без документів на право проживання в Україні (а.с. 9), в той час як твердження позивача, зазначені в адміністративному позові (уточненому) (а.с. 20-25) щодо незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Доводи, які зазначені в рішенні позивача № 7 від 05.08.2017 року про примусове повернення, щодо не виконання апелянтом постанови у справі про адміністративне правопорушення від 05.08.2017 року є сумнівними, оскільки в постанові у справі про адміністративне правопорушення від 05.08.2017 року зазначений строк її виконання - 15 днів з дня прийняття постанова, та в період з 08 по 08 серпня 2017 року апелянта не мав фізичної можливості виконати ні постанову у справі про адміністративне правопорушення, ні рішення про примусове повернення, оскільки до нього було застосовано адміністративне затримання до трьох діб.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що рішення про примусове повернення прийнято позивачем не з метою надання апелянту реальної можливості самостійно покинути територію України, а з метою штучного створення підстав для звернення з адміністративним позовом до суду про примусове видворення та затримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 183-7 КАС України (Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства) у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

За таких обставин висновки суду першої інстанції, який погодився з позивачем, про невиконання апелянтом у встановлений термін рішення про примусове повернення, що свідчить про наявність підстав вважати, що відповідач буде ухилятись від самостійного та добровільного залишення території України, спростовані матеріалами та є помилковими.

Також апеляційний суд вважає недоведеними висновки позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про намагання в подальшому незаконного перетину позивачем державного кордону, оскільки ці висновки ґрунтуються на припущеннях, а не на обґрунтованих підставах, які надають можливості дійти висновку, що апелянт ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

При цьому апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо не вручення апелянту копії протоколу у справі про адміністративне правопорушення та рішення про примусове повернення, не відповідають дійсності та спростовані матеріалами справи.

Таким чином, апеляційний суд встановив відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову про примусове видворення та затримання.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставин, які мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального і процесуального права та до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена, оскаржена постанова - скасована та ухвалена нова постанова про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 2ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ананьївського районного суду Одеської області року від 10 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Ананьївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення з України та затримання, з метою забезпечення примусового видворення за межі України, строком на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець