Справа № 537/4010/17
Суддя: Маханьков О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження : 2-а/537/185/2017
Справа № 537/4010/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2017 року м. Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Слюсаренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду у місті Кременчуці Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та з питань АТО про визнання дій протиправними , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де просить винести рішення, яким визнати дії Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та з питань АТО щодо відмови в доплаті суми щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня 2017 року.

На обґрунтування заявлених вимог повідомив, що він є інвалідом війни 3 групи. Згідно ст. 13 «Закону України» Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» йому щорічно до 5 травня як інваліду війни щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах; інвалідам 1 групи - десять мінімальних пенсій за віком.2 групи - вісім мінімальних пенсій за віком, 3 групи - сім мінімальних пенсій за віком. Але всупереч вимог ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту», ст.22 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. належну йому грошову допомогу в 2017 році виплатили не в повному обсязі, а саме в сумі 2310 грн., що підтверджується відповіддю Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та з питань АТО. Мінімальна пенсія за віком з 01 січня 2017 року склала 1247 грн. Таким чином вважає, що сума виплати позивачеві мала скласти 8729 грн. Сума дійсної виплати становила 2310 грн. Таким чином недоплата склала 6419 грн. Тому позивач вимушений був звернутися до суду з позовною заявою про зобов*язання відповідача здійснити перерахунок виплаченої позивачу у 2017 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня,виходячи з передбаченого ст. 13«Закону України» Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» розміру семи мінімальних пенсій за віком та виплатити йому недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня з урахуванням фактично проведених виплат.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Прохав суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши позивача, відповідача,вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, встановив наступне:

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Позивач ОСОБА_1 згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 є інвалідом війни 3 групи та перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та з питань АТО м.Кременчука Полтавської області .

У 2017році управлінням соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та з питань АТО , як ветерану війни, ОСОБА_1 була здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 2700 грн.

Позивач, вважаючи, що розмір одноразової грошової допомоги, яку він отримав за 2017 рік, не відповідає вимогам чинного законодавства, звернувся до суду із зазначеним позовом.

Відповідачем надано заперечення до суду, де зазначено , що позивач ОСОБА_1 помилково зазначив в позовній заяві що йому виплачено допомога в сумі 2310 грн. за 2017 рік., т.я. останньому було виплачено грошову допомогу в сумі 2700 грн., як відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни ,гарантії їх соціального захисту». Фінансування допомоги ОСОБА_1 до 9 травня за 23017 рік проведено 19.04.2017 року.Кошти зараховані на картковий рахунок в «Ощадбанку».

Приписами ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни передбачено проведення виплати разової грошової допомоги у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Згідно з ч.2 ст. 4 Бюджетного кодексу України Бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України. Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Законом України від 28.12.2014 р. N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015 р., розділ VIПрикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 р. N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня встановленого ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як зазначено у рішенні Конституційного суду України від 03.10.1997 у справі №18/183-97, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент протікання правовідносин.

Враховуючи, що Закон України від 28.12.2014 р. N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» прийнятий пізніше Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то у даному випадку, підлягають застосуванню норми Закону України від 28.12.2014 р. N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин».

Кабінетом Міністрів України на виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України прийнято постанову від 02.03.2016р. № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нацистських переслідувань».

Підпунктом 1 пункту 1 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України установлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилось 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: І групи - 2975 гривень, ІІ групи - 2600 гривень, ІІІ групи - 2310 гривень.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Аналогічною є також позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішеннях від 03.06.2014 у справі «Великода проти України», від 09.10.1979 у справі „Ейрі проти Ірландії" та від 12.10.2004 у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в яких Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Кабінет Міністрів України має право визначати порядок та розміри соціальних виплат, виходячи з наявних фінансових ресурсів, як це і передбачено статтею 116 Конституції України стосовно функцій Уряду України.

Встановлення Кабінетом Міністрів України розмірів соціальних виплат, виходячи із обсягу бюджетних призначень на цю мету, є гарантією своєчасного та в повному обсязі отримання громадянами України цих виплат.

Згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012р. № 3-рп/2012 зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України виходить із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов'язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави. Одним із таких органів є Кабінет Міністрів України, який згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік позивачу виплачена у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 р. №233 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни ,гарантії їх соціального захисту» та « Про жертвим нацистських переслідувань» і для інвалідв війни 3 групи становить 2700 грн.00 коп. Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області діяв в межах повноважень,передбачених законодавством,згідно з кошторисом розпорядників бюджетних коштів, розпису державного бюджету України та відповідності напрямів витрачення бюджетних коштів бюджетному асигнуванню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,76,79,160,161,163 КАС України, ст.ст.256,268,288,293 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та з питань АТО , третьої особи Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій протиправними - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не брали участі в судовому розгляді - в цей же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Маханьков О.В.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27.10.2017 року.