Справа № 712/1844/17
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/1844/17
Провадження № 2-а/712/312/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, посилаючись на те, що у м. Черкасах по АДРЕСА_4, знаходиться її кіоск, яким вона користується з 12.05.2005 року для здійснення торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами.

Так, як кіоск, який використовується близько 12 років, на даний час потребує реконструкцій та оновлення дизайну, вона звернулася до виконавчого комітету Черкаської міської ради із відповідною заявою від 22.08.2016 року № 29419 - ТС1, щодо можливості подальшого розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_4.

Рішенням виконавчого комітету від 18.11.2016 року № 1528 погоджено фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 зазначену заяву. Для належного оформлення правовстановлюючої документації, відповідно до Порядку № 244, вона замовила виготовлення паспорту прив'язки ТС, що коштувало 5000 грн. та подала заяву про оформлення договору пайової участі в утриманні об'єкту благоустрою, без якого департамент архітектури незаконно не реєструє паспорт прив'язки. Заява із відповідними додатками, щодо оформлення договору пайової участі була подана нею 01.12.2016 року, про що свідчить опис № 52081-ТСЗ про прийняття документів. Відповідно до п. 2.7 Порядку № 244 «паспорт прив'язки ТС оформляється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви». Відповідно, ці строки грубо порушені департаментом архітектури.

05.01.2017року із достовірних джерел їй стало відомо про те, що Черкаською міською радою прийнято рішення від 16.12.2016 року № 2- 1520 «Про скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.11.2016 року № 1528» та про демонтаж її існуючої ТС. Про наявність зазначеного рішення Черкаської міської ради офіційно її не повідомили, чим порушено її права та законні інтереси, тобто доля її ТС вирішена без її відома і без належного обґрунтування підстав для скасування рішення міськвиконкому.

06.01.2017 року, за її усною вимогою, їй надіслали зазначене рішення міської ради. В рішенні міської ради зазначені лише суб'єктивні наступні підстави: «З метою дотримання рішення Черкаської міської ради від 05.04.2012 року № 3 - 753 в частині заборони торгівлі тютюном та алкоголем на відстані менш як 200 м. пішохідної доступності об'єкту від території навчальних закладів, враховуючи звернення директора Черкаської спеціалізованої школи № 27 І-ІІІ ступенів ім. К. Путейка та батьківського комітету, відповідно до ч. 9 ст. 59 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада вирішила скасувати рішення свого виконавчого комітету.

Вважає вище зазначене рішення Черкаської міської ради протиправним і таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Рішення Черкаської міської ради повинні прийматися в рамках законодавства Україні відповідати ним. Законодавством України не передбачена «пішохідна доступність об'єкту торгівлі від території навчальних закладів». Так, Законом України «Про державі регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» заборонена торгівля тютюновими виробами та алкогольними напоями на території шкільних і лікарняних закладів. До того ж, торгові об'єкти, які торгують аналогічним асортиментом товару, розташовані по обидва боки від її ТС, але це чомусь проігноровано міською радою.

Їй не надано можливості ознайомитися із першоджерелами, на які ніби - то спирається рішення Черкаської міської ради, тобто звернення директора школи № 27 та батьківського комітету, щодо демонтажу кіоску так, як ніяких претензій ними з цього приводу їй ніколи не пред'являлося.

Вона користувалася вище зазначеним кіоском 12 років на підставі права власності на ТС та на підставі угоди і дозволів на розміщення об'єкту торгівлі та щомісячно сплачує орендну плату за земельну ділянку під кіоском і не має по ній заборгованості. Рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про погодження заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_4» від 18.11.2016 року № 1528 свідчить про те, що місце розташування її кіоску і сам, спроектований нещодавно кіоск, відповідають всім архітектурним вимогам, будівельним нормам і комплексній схемі.

Приймаючи рішення про демонтаж кіоску по АДРЕСА_4, Черкаська міська рада грубо ігнорує ряд судових рішень, що набрали законної сили, прийняти по цьому питанню, а саме: рішення Господарського суду Черкаської області від 31 березня 2010 року по справі № 09-13/1349, яким вирішено: «Визнати протиправним та скасувати повністю рішення четвертої сесії Черкаської міської ради від 16.04.2009 № 4-1161 «Про розгляд документації із землеустрою земельних ділянок приватного підприємця ОСОБА_1, відмову в набутті права оренди на земельні ділянки без проведення земельних торгів та припинення права користування земельними ділянками.

Визнати право фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на оренду землі під розміщеними кіосками за такими адресами (далі визначено перелік адрес, у том числі і « - площею 9 кв. м. по АДРЕСА_4»);

Рішення Господарського суду Черкаської області від 06 травня 2008 року по справі № 04/1387а, яке набрало законної сили, яким зазначено: «Визнати протиправним та скасувати рішення другої сесії Черкаської міської ради «Про відмову у погодженні приватному підприємцю ОСОБА_1 місця розміщення торгівельного кіоску по продажу продовольчих та непродовольчих товарів по АДРЕСА_4 та наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки» від 19.07.2007 року № 2- 1010».

На вимогу Черкаської міської ради щодо подальшого оформлення договору оренди землі, вона виготовила технічну документацію щодо кожної земельної ділянки під її кіосками у кількості 10 комплектів і вартістю 11000 грн. за кожний комплект, яка розглядалася на четвертій сесії Черкаської міської ради від 16.04.2009 року № 4-1161 «Про розгляд документації із землеустрою земельних ділянок приватного підприємця ОСОБА_1» та була втрачена Черкаською міською радою і їй не повернута. Вона змушена була замовити дублікати технічних документів, відповідно не безкоштовно, які 10.03.2016 року знову подала на розгляд сесії міської ради, але документи до цього часу не розглянуті, що порушує її права і законні інтереси.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17 вересня 2008 року по справі № 13/3684-2-1607/08 відмовлено в задоволенні позову прокурора м. Черкаси до П.П. ОСОБА_1 про звільнення земельної ділянки по АДРЕСА_4.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 29 грудня 2011 року по справі № 03/5026/2709/2011, яке набрало законної сили, вирішено: «Зобов'язати Черкаську міську раду після дати набрання судовим рішенням законної сили, розглянути на наступній (черговій або позачерговій) сесії питання про затвердження технічної документації про надання в оренду земельних ділянок фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2, іден. номер НОМЕР_2) під її діючими торговими кіосками, розташованими за такими адресами (далі надається перелік адрес, у тому числі і « - площею 9 кв. по АДРЕСА_4»)».

Зазначене рішення суду не виконане Черкаською міською радою до цього часу, не зважаючи на її неодноразові звернення з цього приводу до відповідальних посадових осіб.

Оскаржуване рішення Черкаської міської ради порушує вище зазначені правові нормі так, як її кіоски і майно, яке в них знаходиться є її приватною власністю і відповідно до норм чинного законодавства її кіоски можуть бути демонтовані лише за рішенням суду. До того ж, процедуру демонтажу не може здійснювати підрядна організація, як передбачено черкаською міською радою, а може здійснювати лише виконавча служба і лише за рішенням суду, тому розпорядження, яке завжди використовує міська рада, про залучення підрядної структури до демонтажу ТС також є протиправним.

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 13.12.2016 року № 2-1520 «Про скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.11.2016 року № 1528» та залишити в силі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.11.2016 № 1528. Зобов'язати Черкаську міську раду після дати набрання судовим рішенням законної сили, розглянути на наступній (черговій або позачерговій) сесії питання про затвердження технічної документації про надання в оренду земельної ділянки фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_3 іден. номер НОМЕР_2) під її діючим торговим кіоском, розташованим по АДРЕСА_4, у м. Черкасах. Відшкодувати із Черкаської міської ради на користь позивача судові витрати в сумі 7000, 00 грн. на правову допомогу.

В подальшому позивачем декілька разів були скеровані до суду заяви про уточнення позовних вимог.

31 травня 2017 року позивачем скеровано до суду останню заяву про уточнення позовних вимог, в якій посилається на те, що за час розгляду адміністративної справи в суді, в Черкаській міській раді відбулася суттєва зміна, яка впливає на подальше оформлення її правовстановлюючих документів щодо тимчасової споруди по АДРЕСА_4, у м. Черкасах, а саме 23.02.2017 року набрала законної сили ухвала Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 2-а/250/12, відповідно до якої визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 20.08.2015 № 21455 «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд в м. Черкаси та внесення змін до рішень Черкаської міської ради» та відновлено дію мораторію на розміщення тимчасових споруд відповідно до рішення Черкаської міської ради від 19.08.2014 року № 2-40 «Про встановлення мораторію на розміщення тимчасових споруд».

Рішенням Черкаської міської ради від 19.08.2014 року № 2-40 встановлено мораторій (заборону) на надання листів про визначення відповідності намірів розміщення тимчасових споруд, на укладання договорів пайової участі в утриманні об'єктів благоустрою та на оформлення паспортів прив'язки тимчасових споруд, а також на їх розміщення на території міста Черкаси.

За таких обставин, навіть при задоволенні її позовних вимог, подальший рух її правовстановлюючих документів на тимчасову споруду по АДРЕСА_4 (реєстрація виготовленого нею паспорта прив'язки тимчасової споруди) буде неможливою, незважаючи на те, що вона почала оформляти правовстановлюючі документи заздалегідь до відновлення мораторію.

Відповідно до п. 2.7. Порядку № 244, що регламентує розміщення ТС в усіх регіонах України, паспорт прив'язки оформляється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви. Тому вважає порушеними її права і законні інтереси щодо своєчасного оформлення її правовстановлюючих документів так, як Черкаська міська рада безпідставно скасувала рішення свого виконавчого комітету а також не виконала судові рішення, що набрали законної сили а саме: рішення Господарського суду Черкаської області від 29.12.2011 року по справі № 03/5026/2709/2011 та проігнорувала ряд рішень Господарського суду Черкаської області про визнання її права на оренду землі під її кіосками і правомірність розміщення ТС у тому числі і кіску по АДРЕСА_4.

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 16.12.2016 року № 2- 1520 «Про скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.11.2016 року № 1528» та залишити в силі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.11.2016 року № 1528. Зобов'язати Черкаську міську раду у відведений законом десятиденний строк оформити ОСОБА_1 правовстановлюючі документи а саме, зареєструвати виготовлений паспорт прив'язки ТС по АДРЕСА_4, у м. Черкасах. Зобов'язати Черкаську міську раду виконати рішення Господарського суду Черкаської області від 29.12.2011 року по справі № 03/5026/2709/2011. Відшкодувати із Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 7000,00 грн. на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги уточнені позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в позові просив суд відмовити, надав суду заперечення, які приєднані до матеріалів справи.

Заслухавши доводи і пояснення сторін, оцінивши зібрані у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання, судом було встановлено наступне.

У відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у відповідності до ст. 2 КАС України адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, неупереджено та своєчасно.

Згідно ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 12.05.2005 року користується кіоском, який розташований у м. Черкасах по АДРЕСА_4, для здійснення торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами.

В зв'язку з тим, що кіоск потребує реконструкцій та оновлення дизайну, ФОП ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету Черкаської міської ради із відповідною заявою від 22.08.2016 року № 29419 - ТС1, щодо можливості подальшого розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_4.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.11.2016 року № 1528 «Про погодження заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_4» вирішено:

1. Погодити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 заяву від 22.08.2016 року № 29419-ТС1 щодо можливості розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_4.

2. Управлінню планування та архітектури департаменту архітектури, містобудування та інспектування надати замовнику лист про відповідність намірів ТС.

Для належного оформлення правовстановлюючої документації, відповідно до Порядку № 244, позивач замовила виготовлення паспорту прив'язки ТС, що коштувало 5000 грн. та подала заяву про оформлення договору пайової участі в утриманні об'єкту благоустрою.

Заява із відповідними додатками, щодо оформлення договору пайової участі була подана позивачем 01.12.2016 року, про що свідчить опис № 52081-ТСЗ про прийняття документів.

Відповідно до частин 2 та 4 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244, затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (надалі - Порядок № 244).

Відповідно до п. 2.7 Порядку № 244 паспорт прив'язки ТС оформляється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Суд виходить з того, що заява позивачки про погодження щодо можливості розміщення ТС по АДРЕСА_4 підлягала розгляду у порядку та у строк, передбачений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244, затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, тобто 10-денний строк з моменту надходження та за результатами розгляду повідомити замовника про погодження його заяви або надати аргументовану відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС, таким чином щодо розгляду звернення позивачки допущена протиправна бездіяльність щодо не розгляду її у 10-денний строк з моменту звернення.

Рішенням Черкаської міської ради від 16.12.2016 року № 2-1520 «Про скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.11.2016 року № 1528» з метою дотримання рішення Черкаської міської ради від 05.04.2012 № 3-753 в частині заборони торгівлі тютюном та алкоголем на відстані менш як 200 м. пішохідної доступності об'єкту від території навчальних закладів, враховуючи звернення директора Черкаської спеціалізованої школи № 27 І-ІІІ ступенів ім. К. Путейка та батьківського комітету, відповідно до ч. 9 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено:

1. Скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.11.2016 № 1528 «Про погодження заяви щодо можливості розміщення ТС ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_4».

2. Управлінню інспектування Черкаської міської ради забезпечити демонтаж тимчасової споруди у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 9 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Що стосується посилання Черкаської міської ради при винесенні оскаржуваного рішення від 16.12.2016 року № 2-1520, на дотримання рішення Черкаської міської ради від 05.04.2012 № 3-753, звернення директора Черкаської спеціалізованої школи № 27 І-ІІІ ступенів ім.. К. Путейка та батьківського комітету суд оцінює критично, оскільки в матеріалах справи відсутні, та в судовому засіданні не надані представником відповідача, підтверджуючих документів, на які посилалася Черкаська міська рада при винесенні вищезазначеного рішення.

У той же час, рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.03.2010 у справі № 09-13/1349 визнано протиправним та скасовано рішення четвертої сесії Черкаської міської ради від 16.04.2009 № 4-1161 «Про розгляд документації із землеустрою земельних ділянок приватного підприємця ОСОБА_1, відмову в набутті права оренди на земельні ділянки без проведення земельних торгів та припинення права користування земельними ділянками». Визнано право фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на оренду землі під розміщеними кіосками за такими адресами: (Далі визначено перелік адрес, у том числі і « - площею 9 кв. м. по АДРЕСА_4». Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 15.07.2010 рішення Господарського суду Черкаської області від 31.03.2010 у справі №09-13/1349 залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 07.04.2011 року залишено без змін постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 15.07.2010.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2016 року у справі № 2а/250/12 задоволено частково адміністративний позовом Організації роботодавців в сфері торгівлі Черкаської області в інтересах фізичної особині дприємідя ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, третя особа - Організація роботодавців в сфері торгівлі Черкаської області про визнання незаконним та скасування рішення.

Визнано незаконними пункти №№ 2, 5 рішення Черкаської міської ради «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд та, внесення змін до рішень Черкаської міської ради» від 05.04.2012 року № 3-753. Визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд та внесення змін до рішень Черкаської міської ради» від 05.04.2012 року № 3-753» від 20.08.2015 року №2-1455. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2016 року у справі № 2а/250/12 залишено без змін (№ 65069035 в Єдиному державного реєстрі судових рішень).

Як вбачається з вищезазначених судових рішень, рішення Черкаської міської ради «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд та внесення змін до рішень Черкаської міської ради» від 05.04.2012 року № 3-753 було скасовано частково, а саме - пункт № 2 про затвердження Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Черкаси (додаток 4) та пункт № 5 про доручення департаменту муніципальної інспекції Черкаської міської ради спільно з департаментом містобудування Черкаської міської ради до 01.08.2012 року розробити та подати на затвердження виконавчого комітету Черкаської міської ради положення про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд.

Відповідно до п. 2.30. Порядку № 244 у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.

Таким чином, ні в повноваження Управління інспектування Черкаської міської ради, ні Черкаської міської ради не входить демонтаж тимчасової споруди.

Частиною 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, з наведеного, судом встановлено, що дія (бездіяльність) суб'єкту владних повноважень вчинені необґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), упереджено, не добросовісно, без дотриманням принципу рівності перед законом, та непропорційно, а саме щодо дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), тому є всі підстави для скасування рішення Черкаської міської ради № 2-1520 від 16.12.2016 року.

Позовна вимога в частині залишення в силі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.11.2016 року № 1528 на підлягає до задоволення, оскільки скасування рішення Черкаської міської ради № 2-1520 від 16.12.2016 року фактично залишає чинним рішення Черкаської міської ради № 1528 від. 18.11.2016 року.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Черкаської міської ради у відведений законом десятиденний строк оформити ОСОБА_1 правовстановлюючі документи а саме, зареєструвати виготовлений паспорт прив'язки ТС по АДРЕСА_4, у м. Черкасах не підлягають до задоволення, оскільки дане питання не відноситься до повноважень Черкаської міської ради, а порядок реєстрації паспорту прив'язки ТС визначений Порядком № 244.

Позивач в позовній заяві також просить суд зобов'язати Черкаську міську раду виконати рішення Господарського суду Черкаської області від 29.12.2011 року по справі № 03/5026/2709/2011, однак дана позовна вимога не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, передбаченому розділом XIV Господарського процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень як самостійне і важливе процесуальне провадження з реалізації прав сторін (підтверджених відповідним рішенням, має свої етапи: порушення виконавчого провадження; добровільне та примусове виконання; поворот виконання; припинення виконавчого провадження.

Одним із важливих чинників виконання рішень, ухвал, постанов господарського суду є їх обов'язковість для підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також для посадових осіб. З метою запобігання виконання рішень, ухвал, постанов господарського суду чинне законодавство передбачає відповідальність за ухилення від виконання підприємством, установою чи організацією, яким ці документи або наказ пред'явлені до виконання.

Таким чином, законодавством чітко передбачений порядок виконання рішень суду.

Позовні вимоги в частинні відшкодування з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 7000,00 грн. на правову допомогу не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

За приписами ст. 87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

При цьому, суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам - наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати. Судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Положеннями статті 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Розміри мінімальної заробітної плати на 2017 рік було установлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривень.

Разом із тим, відповідно до п. 3 роз. II «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності з 1 січня 2017 року) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 грн.

Отже, компенсація витрат на правову допомогу може бути проведена тільки у тих випадках, якщо вона полягала в участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді - в межах судового розгляду справи.

Разом з тим, надання правової допомоги у вигляді правових консультацій, вивчення, складання та подача процесуальних документів не підлягають компенсації (відшкодуванню) як правова допомога відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду надано: договір про надання правової допомоги від 12.02.2017 року, калькуляцію оплати послуг по наданню правової допомоги, квитанцію до приходного касового ордера від 20.03.2017 року на суму 8960,00 грн.

Згідно з калькуляцію оплати послуг по наданню правової допомоги позивачу надана правова допомога шляхом: попереднє опрацювання матеріалів (1 год.) - 1280 грн; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні правовідносини, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи (3 год.) - 3160 грн; підготовка процесуальних документів по справі (адміністративного позову, договору на правову допомогу, клопотання, письмові пояснення тощо) (3 год.) - 2560 грн.

З урахуванням вищенаведених правових норм, суд вважає, що не підлягають компенсації витрати позивача на правову допомогу, оскільки зазначені вище дії не є процесуальними діями у розумінні КАС України, а також не стосуються надання правової допомоги у судовому засіданні чи ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення суб'єкта владних повноважень, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряє чи вчинено воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

Рекомендаціями №R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року у справі№21-87а13.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При подачі позову позивачка як інвалід ІІ групи була звільнена від сплати судового збору. Керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 171 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задоволити частково.

Скасувати Рішення Черкаської міської ради від 16.12.2016 року № 2-1520 «Про скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.11.2016 року № 1528».

В іншій частині - відмовити.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуючий: