Справа № 220/1789/17
Суддя: Якішина О. М.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №220/1789/17
Провадження № 2-а/220/53/17
У Х В А Л А

Іменем України

27 жовтня 2017 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали адміністративного позову Управління соціального захисту населення Великоновосілківської РДА Донецької області до ОСОБА_1 про відшкодування надміру переплаченої суми соціальної допомоги,

BСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Управління соціального захисту населення Великоновосілківської РДА Донецької області до ОСОБА_1 про відшкодування надміру переплаченої суми соціальної допомоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судодочинства.

Дослідивши позов та додані до нього документи, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян і юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обовязку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до ч.4 ст.50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Правовий аналіз пп.1-4 ч.4 цієї статті свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання субєктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих субєктів владних повноважень.

Крім того, п.5 ч.4 ст.50 КАС України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків превентивного судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала б право для розширеного тлумачення права субєкта владних повноважень на адміністративний позов.

За п.4 ч.4 ст.50 КАС України субєкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх обєднань, юридичних осіб, які не є субєктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

У випадку, що розглядається, позов заявлено про стягнення грошових коштів, що стали власністю громадянки ОСОБА_1 і, на думку позивача, були набуті нею безпідставно, що свідчить про приватно-правовий, а не публічний характер правовідносин, які виникли між сторонами.

Зазначену правову позицію висловив Верховний суд України у своїй постанові від 30.03.2016 року по справі № 6-495 цс16.

Враховуючи вищевикладене, справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, суд розяснює позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку, передбаченому ЦПК України.

Керуючись ст.109 ч.1 п.1 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Управління соціального захисту населення Великоновосілківської РДА Донецької області до ОСОБА_1 про відшкодування надміру переплаченої суми соціальної допомоги.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О.М. Якішина