Справа № 2а-7454/10
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
Справа №2а-7454/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року

Хмельницький міськрайонний суд в особі судді Салоїд Н.М., розглянувши в м. Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Хмельницькому районі про визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги «Дітям війни» та зобовязання відповідача нараховувати та виплачувати таку допомогу в подальшому

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2010 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить зобовязати управління пенсійного фонду України у Хмельницькому районі визнати дії управління Пенсійного фонду України неправомірними щодо не нарахування та виплати підвищення до пенсії та здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з січня 2006 року по 01.10.2010 року, стягнути підвищення до пенсії в розмірі 6582,9 грн., а також нараховувати та виплачувати таке підвищення в подальшому.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що на підставі Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18.11.2004 року він має статус дитини війни, та відповідно право на доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком щомісяця, яка відповідачем в порушення вимог Закону України „Про соціальний захист дітей війни не виплачувалася.

Позивач просить розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує.

На адресу відповідача була направлена копія ухвали про відкриття скороченого провадження з копією позовної заяви та додатків до неї. Відповідачем суду надані письмові заперечення проти позову, в яких він вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими, посилаючись на те, що виплата підвищення до пенсії позивачам була проведена відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни, просить справу провести у його відсутності.

Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є дитиною війни відповідно до копій довідок та паспорта. На підставі Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18.11.2004 року має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця.

Зазначена норма Закону діє з 01.01.2006 року згідно з п.1 прикінцевих положень Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV.

Ухвалою суду позовні вимоги за період часу з 01.01.2006р. по 31.05.2010 року залишені без розгляду на підставі ст. 99,100 КАС України.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята раніше.

Закони про Державний бюджет України були прийняті пізніше, а тому їх норми мають пріоритет над нормами Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно ст. 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що управління Пенсійного фонду може здійснювати з бюджету будь-які бюджетні зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом України про Державний бюджет чи рішенням про місцевий бюджет. Закон про Державний бюджет України на 2010 рік не обмежив виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком передбачений ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тому підлягають задоволенню позовні вимоги позивача з 01 червня 2010 року по 24 листопада 2010 року.

Відповідно до ст.7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії повинно здійснювати управління пенсійного фонду України у Хмельницькому районі, яке є відповідачем по справі.

Слід відмовити позивачу у стягненні конкретної суми підвищення до пенсії, оскільки згідно пп.6 п.2.2 Положення про Управління пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, Управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. З даної норми вбачається, що нарахування і виплата пенсійних виплат належить до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд не повноважний визначати розміри таких виплат, а може лише зобовязати Управління провести їх нарахування та виплату, а також нарахування та виплати таких сум протягом пяти календарних днів.

Суд, вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог позивачеві про зобовязання відповідача здійснювати нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в подальшому, оскільки права позивача є не порушеними, і суд не може розглянути їх на майбутнє.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 7, 86, 158, 162, 163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд

постановив:

Позов задоволити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Хмельницькому районі щодо ненарахування та виплати підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.06.2010 року по 24.11.2010 року неправомірними.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України у Хмельницькому районі здійснити нарахування та щомісячну виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 01.06.2010 року по 24.11.2010 року з врахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3,4 грн.

Копії постанови невідкладно надіслати сторонам.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Постанова набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови суду до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд, який ухвалив оскаржуване рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова, прийнята у скороченому проваджені, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя :