Справа № 803/1236/17
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Справа № 803/1236/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2017 року позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 6,5362 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Цегівської сільської ради Горохівського району.

Листом від 06.06.2017 № 29-5002/-1541/0/6-17 відповідач відмовив у наданні такого дозволу з посиланням на те, що на виконання доручення Держгеокадастру України від 07.09.2015 територіальними органами Держгеокадастру та органами місцевого самоврядування резервуються земельні ділянки для передачі у власність учасникам АТО та членам родин загиблих в АТО на території області, відділ у Горохівському районі міжрайонного управління у Горохівському та Локачинському районах листом від 02.06.2017 № 0-3-23.305-54/105-17 пропонує включити до переліку зарезервованих земельних ділянок для учасників АТО земельну ділянку площею 6,5362 га (кадастровий номер НОМЕР_1) на території Цегівської сільської ради Горохівського району.

Позивач вважає таку відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства протиправною, оскільки вона не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), яка встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, а на законодавчому рівні відсутнє таке визначення як «резервування земельних ділянок для учасників АТО».

Позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 6,5362 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Цегівської сільської ради Горохівського району Волинської області, викладену у листі від 06.06.2017 № 29-5002/-1541/0/6-17, та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.04.2017 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 6,5362 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Цегівської сільської ради Горохівського району Волинської області, у місячний строк та прийняти відповідне рішення.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 11.10.2017 (а. с. 20-23) представник відповідача ОСОБА_2 адміністративний позов не визнала та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що відповідно до листа відділу у Горохівському районі міжрайонного управління у Горохівському та Локачинському районах від 02.06.2017 № 0-3-23.305-54/105-17 запропоновано включити до переліку зарезервованих земельних ділянок для учасників АТО земельну ділянку площею 6,5362 га (кадастровий номер НОМЕР_1), а позивач не є учасником АТО, відтак дії відповідача відповідають вимогам законодавства.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.10.2017, представник позивача ОСОБА_3 адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у тому ж судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, та просить відмовити у його задоволенні.

В подальшому, 23.10.2017 за вх. № 10721/17 представник позивача ОСОБА_3 до судового засідання, призначеного на 14:30 23.10.2017, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності (а. с. 70).

Згідно із частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Відповідно до частини першої статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, виходячи із приписів частини першої статті 41, частини шостої статті 128 КАС України, у зв'язку із поданням представником позивача клопотання про розгляд справи без його участі, заслуховуванням у попередньому судовому засіданні пояснень осіб, які беруть участь у справі, та одержанням додаткових доказів, за відсутності потреби додатково заслухати інших учасників процесу, судом в судовому засіданні 23.10.2017 ухвалено вирішення справи проводити у письмовому провадженні, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 04.04.2017 (вхідний № 29-5002/0/1-17 від 05.04.2017) позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області із письмовою заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 6,5362 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Цегівської сільської ради Горохівського району, додавши комплект документів (а. с. 24-29).

Листом від 06.06.2017 № 29-5002/-1541/0/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області відмовило у наданні такого дозволу з посиланням на те, що на виконання доручення Держгеокадастру України від 07.09.2015 територіальними органами Держгеокадастру та органами місцевого самоврядування резервуються земельні ділянки для передачі у власність учасникам АТО та членам родин загиблих в АТО на території області, відділ у Горохівському районі міжрайонного управління у Горохівському та Локачинському районах листом від 02.06.2017 № 0-3-23.305-54/105-17 пропонує включити до переліку зарезервованих земельних ділянок для учасників АТО земельну ділянку площею 6,5362 га (кадастровий номер НОМЕР_1) на території Цегівської сільської ради Горохівського району (а. с. 9).

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність дій щодо відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, з огляду на таке.

Згідно із частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до пункту 1, підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Волинської області (а. с. 31-36).

Як передбачено частиною шостою статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За приписами частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, частиною сьомої статті 118 ЗК України визначено виключний перелік підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Разом з тим, суд також враховує, що відповідно до пункту 14 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями) учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Згідно із пунктом 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» (далі - розпорядження № 898-р) Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру і обласним та Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування визначити протягом місяця на території відповідної області та м. Києва земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Пунктом 2 розпорядження № 898-р передбачено, що Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, обласним та Київській міській державним адміністраціям забезпечити: розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок; розміщення на власних офіційних веб-сайтах інформації про місце розташування, цільове призначення та площу земельних ділянок, які можуть бути відведені учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Тобто, протягом місяця з дня набрання чинності розпорядженням № 898-р Держгеокадастр та його територіальні органи, за обов'язковою участю органів місцевого самоврядування, мали визначити на території відповідної області земельні ділянки для відведення учасникам АТО та сім'ям загиблих учасників АТО, а також розмістити на власних офіційних веб-сайтах інформацію про місце розташування, цільове призначення та площу земельних ділянок, які можуть бути відведені учасникам АТО та сім'ям загиблих учасників АТО.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач мотивував відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки тим, що відповідно до листа відділу у Горохівському районі міжрайонного управління у Горохівському та Локачинському районах від 02.06.2017 № 0-3-23.305-54/105-17 запропоновано включити до переліку підібраних (зарезервованих) земельних ділянок для учасників АТО земельну ділянку площею 6,5362 га з кадастровим номером НОМЕР_1 (а. с. 30).

Разом з тим, листом від 10.07.2017 № 173/1.11/2-16 Цегівська сільська рада Горохівського району Волинської області повідомила, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Цегівської сільської ради в селі Цегів площею 6,5362 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для учасників АТО та членам родин загиблих в АТО не резервувалася (а. с. 11).

Крім того, на запит суду Цегівська сільська рада Горохівського району Волинської області листами від 17.10.2017 № 261, від 18.10.2017 № 266 повідомила суд, що органи Держгеокадастру станом на 12.10.2017 не зверталися до сільської ради з проханням визначення земельної ділянки площею 6,5362 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для відведення учасникам АТО та сім'ям загиблих учасників АТО й вказана ділянка не резервувалася для передачі у власність учасникам АТО та сім'ям загиблих учасників АТО. Натомість, 13.10.2017 відділ Держгеокадастру у Горохівському районі надіслав до сільської ради клопотання щодо погодження включення земельної ділянки площею 6,5362 га (кадастровий номер НОМЕР_1) до переліку відібраних (зарезервованих) земельних ділянок для учасників АТО і це питання розглядатиметься на найближчій сесії сільської ради (а. с. 65-68).

Таким чином, станом на момент подання позивачем заяви від 04.04.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як і станом на момент вчинення оскаржуваних дій щодо відмови у наданні такого дозволу та на час прийняття судом цієї постанови земельна ділянка площею 6,5362 га (кадастровий номер НОМЕР_1) у встановленому порядку, тобто за участю сільської ради, не була визначена для відведення учасникам АТО та сім'ям загиблих учасників АТО, та щодо цієї земельної ділянки не розміщена на офіційних веб-сайтах інформація про місце її розташування, цільове призначення та площу як такої земельної ділянки, що може бути відведена учасникам АТО та сім'ям загиблих учасників АТО.

При цьому, відповідач також не надав доказів того, що стосовно вказаної земельної ділянки є заяви учасників АТО чи членів родин загиблих учасників АТО про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, порушивши вимоги частини сьомої статті 118 ЗК України, тому, з наведених вище підстав та виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, взаємопов'язані позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, викладеної у листі від 06.06.2017 № 29-5002/0-1541/0/6-17, та зобов'язання відповідача повторно, у встановленому законодавством порядку розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.04.2017 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з урахуванням висновків суду.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 640,00 грн., сплачений квитанцією № 0.0.852574402.1 від 19.09.2017 (а. с. 2), та який згідно із випискою був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України (а. с. 15).

Керуючись статтями 41, 122, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, викладеної у листі від 06 червня 2017 року № 29-5002/0-1541/0/6-17.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Волинській області повторно, у встановленому законодавством порядку розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 квітня 2017 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 6,5362 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Цегівської сільської ради Горохівського району Волинської області, з урахуванням висновків суду.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок (шістсот сорок гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 254 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.М.Валюх