Справа № 805/3129/17-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/3129/17-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 р. Справа №805/3129/17-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб’єва І.Г., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Шахтоуправління “Донбас” до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Шахтоуправління “Донбас” (далі - Товариство) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі – Управління ДФС) у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління ДФС про відмову у наданні відстрочення сплати грошових зобов’язань від 15 червня 2017 року № 9745/10/05-99-17-02-23 та зобов’язати Управління ДФС відстрочити сплату податкових зобов’язань з оплати рентної плати за користування надрами за перший квартал 2017 року у сумі 1 722 887,95 гривень та 1 629 504,19 гривень до 30 грудня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається приписи норм Податкового кодексу України, зокрема на статті 32, 100 та на ті обставини, що на території Донецької та Луганської областей триває проведення антитерористичної операції, а майно, виробничі потужності ТОВ «ШУ «ДОНБАС», які використовуються у господарській діяльності, знаходились та знаходяться на території Донецької області (м. Макіївка, м. Харцизськ), на території яких органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, вважають рішення про відмову у задоволені заяви щодо відстрочення сплати грошових зобов’язань протиправним.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що нормами Податкового кодексу України передбачено, що підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним доказів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, економічного обґрунтування. Вказують, що Позивачем не виконані вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин» в частині ненадання сертифікату Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили. Вважає, що діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники сторін до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до приписів статті 33 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС) України повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Згідно з частиною восьмою статті 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Згідно із статтею 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відкритому судовому засіданні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

18 квітня 2017 року Товариством на адресу Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області подана податкова декларація з рентної плати за користування надрами за перший квартал 2017 року, якою Товариство самостійно визначило власні податкові зобов’язання у розмірі 1 722 887,95 гривень.

17 травня 2017 року, у зв’язку з неможливістю своєчасно сплатити зазначену суму податкових зобов’язань, Товариство звернулось до Управління ДФС із заявами №№ 1, 2 про відстрочення грошового зобов’язання з рентної плати за користування надрами у розмірі 1 772 887,95 гривень та 1 629 504,19 гривень до 30 грудня 2017 року.

За результатами розгляду зазначених заяв, рішенням Управління ДФС від 15 червня 2017 року № 9745/10/05-99-17-02-23 у задоволенні зазначених заяв Товариству відмовлено, оскільки останнім не надано сертифікат Торгово-промислової палати України про форс – мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову. При цьому виходить з такого.

Відповідно до статті 32 ПК України зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки або розстрочки.

Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов'язку.

Порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків здійснюється органами Державної фіскальної служби згідно з положеннями статті 100 Податкового Кодексу України (далі - ПКУ), постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин» (далі - Постанова КМУ №1235) та Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань та податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міндоходів від 10 жовтня 2013 року № 574, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за № 1853/2485.

Згідно із приписами статті 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу.

Відповідно до п. 100.2 вказаної статті, платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 100.5. передбачено, що підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним доказів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань або податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Відстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу погашаються рівними частками починаючи з будь-якого місяця, визначеного відповідним контролюючим органом чи відповідним органом місцевого самоврядування, який згідно із пунктом 100.8 цієї статті затверджує рішення про розстрочення або відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, але не пізніше закінчення 12 календарних місяців з дня виникнення такого грошового зобов'язання або податкового боргу, або одноразово у повному обсязі (пункт 100.7).

Згідно із приписами пункту 100.8 статті 100 ПК України рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки приймається у такому порядку:

стосовно загальнодержавних податків та зборів - керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням особливостей, визначених пунктом 100.9 цієї статті;

стосовно місцевих податків та зборів - керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та затверджується фінансовим органом місцевого органу виконавчої влади, до бюджету якого зараховуються такі місцеві податки та збори.

Пунктом 100.13 вказаної статті передбачено, що порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до приписів пункту 3.1 розділу ІІІ «Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань та податкового боргу платників податків», затвердженого наказом Міндоходів від 10 жовтня 2013 року № 574 (далі – Порядок № 574) для розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобов'язання (податкового боргу) з письмовою заявою (додаток 1), в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув.

До заяви додається економічне обґрунтування, яке складається з:

переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин;

аналізу фінансового стану;

графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум;

розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Підставою для відстрочення грошових зобов'язань (податкового боргу) платника податків є надання ним доказів, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року N 1235 "Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин", а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань (податкового боргу) та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Разом з тим відповідно до Постанови КМУ № 1235 обставинами, що є підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу заявника є, зокрема, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зазначені у частині другій статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативно-правовими актами.

Доказами, що підтверджують факт настання (існування) зазначених обставин, є:

сертифікат Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили);

рішення Президента України про оголошення окремих місцевостей України зоною надзвичайної екологічної ситуації, затверджені Верховною Радою України.

У разі підтвердження наявності обставин непереборної сили рішеннями Президента України про оголошення окремих місцевостей України зоною надзвичайної екологічної ситуації, затвердженими Верховною Радою України, заявник додатково подає довідку, видану відповідним місцевим органом, що має право підтверджувати наявність обставин непереборної сили.

Підпунктом 2 частини четвертої статті 11 Закону України від 02 вересня 2014 року №1669-УІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внесено зміни до Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», якими передбачено, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно з пунктом 6.2 розділу 6 Регламенту засвідчення ТПП України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18 грудня 2014 року № 44(5), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов'язанням/обов'язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Позивачем не надано суду доказів отримання в установленому законом порядку сертифіката Торгово-промислової палати України, яким засвідчено настання для Позивача форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили).

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволені адміністративного позову в цій частині.

Щодо позовних вимог Товариства про зобов’язання Управління ДФС відстрочити сплату податкових зобов’язань з оплати рентної плати за користування надрами за перший квартал 2017 року у сумі 1 722 887,95 гривень та 1 629 504,19 гривень до 30 грудня 2017 року суд зазначає наступне.

Суд наголошує на тому, що суд, з врахуванням конституційного принципу розподілу влади, позбавлений можливості втручатись в діяльність органів Державної фіскальної служби України та зобов'язувати останніх приймати будь-які рішення, які безпосередньо відносяться до їх компетенції.

Крім того, вирішення питань щодо розстрочення та/або відстрочення грошових зобов'язань (податкового боргу) платника податків у розумінні Податкового кодексу України є правом податкового органу, а не обов’язком.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Шахтоуправління “Донбас” – відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Аляб'єв І.Г.