Справа № 698/1300/15-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2017 р. м.Київ К/800/27220/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Єрьомін А.В.,

Мороз В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Киселівської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, треті особи - Катеринопільська районна державна адміністрація Черкаської області, Катеринопільське відділення Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся з позовом до Киселівської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, в якому просив зобов'язати відповідача поновити договір оренди земельної ділянки водного фонду від 07 лютого 2006 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що після закінчення строку дії договору оренди від 07 лютого 2006 року земельна ділянка водного фонду використовується ним за цільовим призначенням, він продовжує сплачувати орендні платежі у розмірі визначеному договором та має розроблену технічну документацію на вказану земельну ділянку. З урахуванням наведеного та відсутності письмових заперечень щодо користування вказаною земельною ділянкою з боку відповідача, позивач вважає, що договір оренди підлягає поновленню за правилами ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Постановою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У касаційній скарзі позивач зазначає, що згідно висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 25 лютого 2014 року №6-21цс14, договір оренди підлягає поновленню за правилами ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Вказує, що судами не було досліджено всі обставини справи та зроблено хибні висновки про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з посиланням на норми Водного кодексу України.

Киселівська сільська рада Катеринопільського району Черкаської області у поданих запереченнях просить касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07 лютого 2006 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Киселівською сільською радою Катеринопільського району Черкаської області укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 7,4138 га, яка знаходиться на території Киселівської сільської ради в межах населеного пункту с.Киселівка строком на 5 років.

Відповідно до додаткової угоди від 18 березня 2011 року сторонами договору досягнуто згоди щодо збільшення розміру річної орендної плати з 1220,09 грн. до 3706,90 грн. та визначено строк дії основного договору до 17 лютого 2012 року.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року у справі 2а/2370/1756/2012 Катеринопільську районну державну адміністрацію, як орендодавця, зобов'язано укласти з ФОП ОСОБА_2 додаткову угоду на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки водного фонду від 07 лютого 2006 року (додаток від 18 березня 2011 року).

15 лютого 2013 року позивач звернувся до Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області з заявою про продовження терміну користування земельною ділянкою водного фонду, яка є предметом договору оренди від 07 лютого 2006 року до 10-ти років.

Листом від 07 квітня 2013 року №200/01-01-20 Катеринопільська районна державна адміністрація Черкаської області повідомила, що рішенням комісії рекомендовано позивачу звернутись до Реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції для вирішення питання реєстрації договору оренди.

10 квітня 2014 року позивач повторно звернувся до Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області з заявою про продовження терміну договору оренди земельної ділянки водного фонду площею 7,4138 га строком на 49 років.

Листами від 03 липня 2014 року №368/01-01-14 та від 18 листопада 2014 року №938/01-01-14 Катеринопільська районна державна адміністрація Черкаської області повідомила, що у зв'язку із набранням з 01 січня 2013 року чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», Катеринопільська райдержадміністрація втратила право розпорядження спірною земельною ділянкою, яке перейшло Киселівської селищної ради.

У 2015 році ОСОБА_2 неодноразово звертався до Киселівської селищної ради з питань продовження терміну дії договору оренди.

З рішення Киселівської сільської ради від 13 серпня 2015 року №36-9/VI та листа від 18 вересня 2015 року №02/-24/245 вбачається, що у відповідь на звернення ОСОБА_2 останнього було поінформовано про те, що вирішення питання передачі в оренду земельної ділянки водного фонду площею 7,4138 га буде проведено після реєстрації права власності на вказаний об'єкт за Киселівською сільською радою.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 жовтня 2015 року за індексним №45268051 року право комунальної власності на земельну ділянку для рибогосподарських потреб площею 7,4138 га в адмінмежах Киселівської сільської ради 02 жовтня 2015 року зареєстровано за територіальною громадою Киселівської сільської ради.

09 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Киселівської сільської ради з пропозицією продовжити договір оренди земельної ділянки водного фонду на термін 15 років. При цьому, заявником до клопотання надано копія договору оренди від 07 лютого 2006 року з додатками та копія постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року.

Листом від 09 листопада 2015 року № 02-24/29 Киселівська сільська рада повідомила позивача про відмову у продовженні терміну договору оренди земельної ділянки водного фонду з мотивів необхідності виконання вимог ст.51 Водного кодексу України щодо забезпечення передачі права оренди водного об'єкту на конкурентних засадах. Цим же листом ОСОБА_2 повідомлено про те, що кошти на виготовлення паспорту водного об'єкта як обов'язкової передумови для вирішення питання щодо передачі вказаного об'єкта в оренду будуть передбачені у місцевому бюджеті на 2016 рік.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суди зазначили, що договір оренди земельної ділянки водного фонду від 07 лютого 2006 року не підлягає поновленню шляхом зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду з підстав передбачених ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки з 01 липня 2013 року право на поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду може бути реалізовано орендарем, який належним чином виконував обов'язки за таким договором, лише шляхом участі у земельних торгах, за наявності паспорта водного об'єкта, який передається в оренду у комплексі з земельною ділянкою. При цьому, договір оренди підлягає поновленню з вказаним орендарем за умови, якщо запропоновані ним умови є рівними з умовами запропонованими іншими учасниками.

Розглядаючи та вирішуючи справу по суті позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили із того, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як встановлено ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно п.п.1, 7 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.1 ст.10, ст.25, п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією, цим та іншими законами.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Як встановлено п.п.«а», «б», «в», «г» ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Згідно ч.ч.3, 4, 5 ст.51 Водного кодексу України водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою. Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором), згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Надання водних об'єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об'єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

У даній справі сільська рада, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою водного фонду, відповідно до ст.5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, тобто є рівноправним суб'єктом земельних відносин. У цьому спорі учасники земельних правовідносин не підпорядковані один одному, а, отже, суб'єкт владних повноважень - сільська рада - владних управлінських функцій не здійснювала.

За вказаного, з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом України зокрема у постановах від 11 листопада 2014 року у справі №21-493а14, від 29 вересня 2015 року у справі № 21-345а15, від 10 листопада 2015 року у справі №21-2319а15, від 26 січня 2016 року у справах № 21-3367а15, 21-5523а15, від 01 березня 2016 року у справі № 21-3174а15, слід дійти висновку, що даний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як встановлено ч.3 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

За суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.220, 221-1, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення із вказаним позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді