Справа № 808/1829/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/1829/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року о/об 14 год. 39 хв.

Справа № 808/1829/17

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Державної служби геології та надр України до Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства “Мелітопольський завод будматеріалів «Мирне» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №1458 від 26 червня 1998 року,

за участю представників:

від позивача – не прибув;

від відповідача – не прибув;

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі – суд) надійшов адміністративний позов від Державної служби геології та надр України (далі - позивач) до Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства «Мелітопольський завод будматеріалів «Мирне» (далі – відповідач), в якому позивач просить суд припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №1458 від 26 червня 1998 року виданого Дочірньому підприємству відкритого акціонерного товариства «Мелітопольський завод будматеріалів «Мирне».

Позовні вимоги обґрунтуванні з підстав викладених в адміністративному позові зазначивши, що надано спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування пісків, придатних для виробництва цегли силікатної, та як додаток до спеціального дозволу укладено угоду про умови користування надрами. Відповідно до Угоди, надрокористувач зобов’язаний у встановленому порядку подавати до Державного науково – виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України» щорічні звіти відповідно до форми державної статистичної звітності, як підтвердження експлуатації корисних копалин. Однак відповідачем порушено умови Угоди, а саме не надавав інформацію щодо руху запасів.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, 19 вересня 2017 року подав до суду заву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з’явився з невідомої суду причини. Судову повістку було направлено на його адресу, що вказана у витязі з ЄДРПОУ, проте кореспонденція повернулася до суду з відміткою “за закінченням терміну зберігання”. Згідно з частиною 11 статті 35 КАС України, у разі якщо повістка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно частин 4 до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом – КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатись і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом вирішено розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений належним чином та в судове засідання не прибув без поважних причин.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Дочірньому підприємству Відкритого акціонерного товариства “Мелітопольський завод будматеріалів «Мирне» надано спеціальний дозвіл на користування надрами від 26 червня 1998 року №1458 з метою видобування пісків, придатних для виробництва цегли силікатної.

Також укладено Угоду 14 червня 2010 року №1458 про умови користування ділянкою надр, з Програмою робіт з видобування піску, що є додатками до спеціального дозволу.

16 листопада 2016 року позивачем винесено наказ про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, та встановлено термін для усунення порушень законодавства з боку відповідача.

03 березня 2017 року направлено на адресу відповідача лист № 5165/13/14-17 з проханням надати до Держгеонадр України у 15 – денний строк, з моменту отримання листа, власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами, згідно спеціального дозволу від 26 червня 1998 року №1458.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування.

Згідно з частиною 1 статті 13 Кодексу України про надра, користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Абзацом 2 частини 1 статті 14 Кодексу України про надра передбачено, що надра надаються у користування для видобування корисних копалин.

При цьому, за частиною 1 статті 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

За змістом частини 1 статті 25 Кодексу України про надра, права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України.

В свою чергу, відповідно до підпункту 1 пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30 травня 2011 року, дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби, в тому числі, в разі порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.

Згідно з частин 1 та 2 статті 26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4,5,6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право користування надрами припиняється органом, який надав відповідний дозвіл, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, це право припиняється у судовому порядку.

Висновки щодо застосування вказаної норми права аналогічного характеру висловлені Верховним Судом України у постановах від 25 червня 2011 року по справі №36а11, від 19 вересня 2011 року по справі №164а11, від 10 грудня 2013 року по справі №21-450а13, від 11 листопада 2014 року по справі №21-482а14, які в силу вимог частини 3 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для суду.

Суд проаналізувавши матеріали адміністративної справи зазначає, що а ні позивачем а ні відповідачем до суду не надано доказів незгоди Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства “Мелітопольський завод будматеріалів «Мирне» припинення права користування надрами. Тобто відсутній спор про припинення права користування надрами, у такому випадку позивач має право відповідно до статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припинити право користування надрами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для припинення права користування надрами у суду, оскільки позивач сам має право припинити права користування надрами, а не перекладати свої зобов’язання на суд.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя Д.В. Татаринов