Справа № 805/3023/17-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 р. Справа №805/3023/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голубової Л.Б., суддів Христофорова А.Б., Шувалової Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Хороша С.С., розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України

Міністерства юстиції України

про визнання протиправною бездіяльності

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України щодо ненадання відповіді на запит від 28 липня 2017 року про надання публічної інформації в передбачений законодавством строк.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням наданої до суду заяви про зменшення позовних вимог, позивач посилається на те, що 28 липня 2017 року ним направлено на адресу відповідача запит про надання публічної інформації з проханням надати копію протоколу засідання Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України від 30 червня 2017 року. Позивач зазначає, що ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядник інформації має право надати відповідь на запит на інформацію не пізніше пяти робочих днів з дня отримання запиту, однак у порушення положень Закону відповідачем не своєчасно надано відповідь на звернення. Позивач звертає увагу суду на те, що відповідачем відповідь на запит від 08 серпня 2017 року № ПІ-ЮР-2020/1/20.5, була направлена 17 серпня 2017 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті.

В звязку з чим, позивач вважає дії відповідача щодо ненадання відповіді на запит про надання публічної інформації в передбачений законодавством строк протиправними.

Позивач у судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідачів ОСОБА_2, до суду зявився, через канцелярію суду надав письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування якого посилається на те, що запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації отримано Міністерством юстиції України 02 серпня 2017 року, а відповідь на зазначене звернення була надана позивачу 08 серпня 2017 року за вих. № ПІ-ЮР-2020/1/20.5, тобто протягом 4 робочих днів з дня отримання запиту. Відповідач зазначає, що відповідно до п. 1 розділу ІХІ Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України, вихідні документи обробляються і надсилаються централізовано в день їх одержання від структурних підрозділів або не пізніше наступного дня. Не допускається надсилання або передача документів без реєстрації в Департаменті організаційного забезпечення та контролю та без обліку в журналах вихідної ініціативної кореспонденції структурних підрозділів. У звязку з чим, відповідач звертає увагу, що позивачу своєчасно була надана відповідь на запит на отримання публічної інформації, а саме 08 червня 2017 року, та відповідно Міністерство юстиції України не є відповідальним за проставлення поштових штемпелів на конвертах та не може нести відповідальність за несвоєчасне їх проставлення.

Крім того, відповідач зазначив, що Міністерством юстиції України вжито всіх заходів для своєчасного надання відповіді на запит позивача, вказана відповідь була надана у межах строків, передбачених чинним законодавством України, що свідчить про відсутність протиправних дій з боку Міністерства юстиції України.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 41, ст. 122, ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за наявними в справі матеріалами та доказами,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії ВТ 101821, виданого Орджонікідзевським РВ у м. Маріуполі ГУМВС України в Донецькій області 17 грудня 2014 року (а.с. 6-7).

ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців з запитом від 28 липня 2017 року на отримання публічної інформації, відповідно до якого просив надати: копію протоколу засідання Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України (а.с. 8).

Зазначений запит 28 липня 2017 року був направлений на адресу Міністерства юстиції України рекомендованим листом з повідомленням, що підтверджується поштової квитанції з ідентифікатором № 214 (а.с. 9).

Відповідно даним сайту http://services.ukrposhta.ua/bardcodesingle/Default.aspx Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» поштове відправлення з штрихкодовим ідентифікатором № 214, отримано відповідачем 02 серпня 2017 року (а.с. 10).

За результатами розгляду запиту на отримання публічної інформації від 28 липня 2017 року, Міністерством юстиції України позивачу була надана відповідь від 08 серпня 2017 року № ПІ-ЮР-2020/1/20.5 «Щодо результатів розгляду звернення» (а.с. 18).

Згідно реєстру відомостей відправлення простою письмовою кореспонденцією вбачається, що відповідь Міністерства юстиції України від 08 серпня 2017 року № ПІ-ЮР-2020/1/20.5 на адресу позивача була направлена лише 16 серпня 2017 року (а.с. 47).

Позивач у заяві про зменшення позовних вимог зазначає, що вищезазначена відповідь була направлена 17 серпня 2017 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті (а.с. 17) однак, з наданої копії не можливо встановити, коли саме було направлено на адресу позивача відповідне поштове відправлення.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає протиправною бездіяльність Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України щодо ненадання відповіді на запит про надання публічної інформації від 28 липня 2017 року в передбачений законодавством строк, в звязку з чим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі по тексту - 2939) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 2939 публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 3 цього Закону право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Приписами ч. 1 ст. 4 Закону № 2939 визначено, що доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2939 субєктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, обєднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону № 2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що Запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

У разі якщо з поважних причин (інвалідність, обмежені фізичні можливості тощо) особа не може подати письмовий запит, його має оформити відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації, обов'язково зазначивши в запиті своє ім'я, контактний телефон, та надати копію запиту особі, яка його подала.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону № 2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що органи державної влади та їх посадови особи повинні діяти виключно в чітко регламентованому порядку, визначеними відповідними нормативно правовими актами.

Так, Інструкція з діловодства в Міністерстві юстиції України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 серпня 2015 року № 1405/5 (далі по тексту Інструкція № 1405/5), встановлює єдині вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у Міністерстві юстиції України (далі - Міністерство) незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься у документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Інструкції № 1405/5 документообіг Міністерства - це проходження документів в установі з моменту їх створення або одержання до завершення виконання або відправлення.

Згідно п. 3 розділу ІІІ Інструкції № 1405/5 доставка документів до Міністерства здійснюється, як правило, з використанням засобів поштового звязку і електрозвязку, а також курєрською та фельдєгерською службами.

Поштою та через курєрську службу доставляються письмова кореспонденція, поштові картки, бандеролі, дрібні пакети, а також періодичні друковані видання.

Усі документи, що надходять до Міністерства, приймаються централізовано в Управлінні документального забезпечення, Управлінні по роботі зі зверненнями громадян та Відділі контролю відповідно до розподілу функціональних обов'язків.

Документи надходять через поштове відділення та скриньку для приймання документів. Представникам підприємств, установ та організацій документи подати особисто можна при наявності реєстру передачі документів. У реєстрі працівником Управління документального забезпечення проставляється відмітка про приймання кореспонденції. Відмітка про приймання кореспонденції на копіях документів не ставиться.

Довідкова інформація про надходження, реєстрацію та подальший рух документів надається по телефону.

Рекомендована, спеціальна та кореспонденція з оголошеною цінністю приймається під розписку в журналі, реєстрі або повідомленні про вручення.

Приписами пункту 4 розділу ІІІ зазначеної Інструкції передбачено, що уся кореспонденція, що надходить на адресу Міністерства, підлягає обов'язковому попередньому розгляду в Департаменті організаційного забезпечення та контролю.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції № 1405/5 реєстрація документів це фіксування облікових даних про документ, що фіксує факт його створення, відправлення або одержання шляхом внесення в автоматизовану систему, зазначенням на ньому реєстраційного індексу та скануванням.

Реєстрація документів здійснюється з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної у документах інформації.

Реєструються всі документи незалежно від способу їх доставки, передавання чи створення.

Реєстрації підлягають документи як ті, що надходять з інших установ і від громадян, так і ті, що створюються і використовуються в Міністерстві.

Кожен документ реєструється лише один раз: вхідні - у день надходження або не пізніше наступного дня, якщо документ надійшов у неробочий час; створювані - у день підписання або затвердження. У разі передачі зареєстрованого документа з одного підрозділу до іншого новий реєстраційний індекс на документі не проставляється.

Документи реєструються за групами залежно від назви виду, автора і змісту документів. Наприклад, окремо реєструються: в Управлінні документального забезпечення листи міністерств та інших органів виконавчої влади, юридичних та фізичних осіб; накази з основної діяльності Міністерства; з адміністративно-господарських питань; документи обмеженого користування з грифом «Для службового користування»; вихідна кореспонденція на загальних бланках Міністерства; факсограми (паперові копії електронних документів); запити на публічну інформацію від юридичних осіб; в Управлінні по роботі зі зверненнями громадян - заяви, звернення, пропозиції та скарги громадян, запити на публічну інформацію від фізичних осіб, від громадян та об'єднань громадян без статусу юридичної особи, а також інформація з Урядового контактного центру; у Відділі контролю: закони України; акти і кореспонденція Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України; доручення Прем'єр-міністра України; запити та звернення народних депутатів України; у Департаменті кадрової роботи та державної служби: накази з особового складу працівників апарату Міністерства; заяви працівників центрального апарату з кадрових питань (про прийняття, переведення, звільнення, заохочення, накладення, стягнення, про матеріальну допомогу), накази з особового складу керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Міністерства (про прийняття, переведення, звільнення, заохочення, накладення, стягнення тощо); накази на відрядження працівників.

Реєстрація вхідної кореспонденції полягає у нанесенні на документ умовного позначення (штрих-коду) - реєстраційного номера, який складається з чотирьох груп цифр, відокремлених рискою.

Реєстрація вихідної кореспонденції полягає у нанесенні реєстраційного номера без штрих-коду, який складається із трьох груп цифр, відокремлених рискою з нахилом.

Відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції вихідні документи обробляються і надсилаються централізовано в день їх одержання від структурних підрозділів або не пізніше наступного дня. Не допускається надсилання або передача документів без реєстрації в Департаменті організаційного забезпечення та контролю та без обліку в журналах вихідної ініціативної кореспонденції структурних підрозділів.

У журналі обліку вихідної кореспонденції (додаток 28) зазначаються дата відправлення документа, вихідний реєстраційний індекс документа, кількість додатків, адресат.

З приписів пункту 10 розділу II Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції України, його територіальних органах, підприємствах, установах та організаціях, що належать до сфери його управління, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 лютого 2017 року № 388/5 (далі - Порядок) вбачається, що реєстрація звернень громадян у Мінюсті здійснюється у день їх надходження.

Пунктом 14 розділу II Порядку визначено, що реєстрація письмових (електронних) звернень громадян у Мінюсті чи органах і установах юстиції здійснюється за допомогою автоматизованої інформаційної системи документообігу (далі - Система).

Під час реєстрації звернень громадян засобами Системи створюється реєстраційно-контрольна картка, яка шляхом заповнення відповідних реквізитів забезпечує ідентифікацію конкретного документа, відображення процесу опрацювання відповідно до резолюції, здійснення контролю за дотриманням строків розгляду звернення.

З матеріалів справи вбачається, що 28 липня 2017 року позивач направив поштою до Міністерства юстиції України запит на отримання публічної інформації (а.с. 8-9).

Зазначений запит був зареєстрований у Міністерстві юстиції України 02 серпня 2017 року, про що відповідач зазначив у запереченнях та надав копію запиту з вхідним номером (а.с. 34, 45).

08 серпня 2017 року за результатами розгляду запиту позивача на отримання публічної інформації від 28 липня 2017 року, була складена відповідь № ПІ-ЮР-2020/1/20.5 «Щодо результатів звернення» (а.с. 18).

Колегія суддів зазначає, що запит позивача на отримання публічної інформації від 28 липня 2017 року був розглянутий відповідачем у строки визначені Законом України «Про отримання публічної інформації», а саме: протягом 4 робочих днів з моменту отримання запиту.

Однак, колегія суддів зауважує, що зазначена відповідь Міністерства юстиції України від 08 серпня 2017 року № ПІ-ЮР-2020/1/20.5 була направлена на адресу відповідача лише 16 серпня 2017 року, що підтверджується реєстром відправлення простою письмовою кореспонденцією (а.с. 47).

Позивач зазначав, що зазначене поштове відправлення було направлено на його адресу лише 17 серпня 2017 року, що підтверджується штампом почти на поштовому конверті, у якому на адресу позивача надійшла відповідь.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявна копія відповідного поштового конверту (а.с. 17), однак, з наданої копії не можливо встановити коли саме було направлено на адресу позивача відповідне поштове відправлення, тому дату відправлення слід вважати датою заповнення реєстру простої письмової кореспонденції, тобто, 16 серпня 2017 року.

Крім того, відповідач у наданих до суду запереченнях зазначив, що Міністерство юстиції України не є відповідальним за проставлення поштового штемпеля на конверті та не може нести відповідальність за несвоєчасне їх проставлення.

Однак, колегія суддів не погоджується з даною позицією відповідача, оскільки, відповідно до Інструкції № 1405/5 вихідні документи обробляються і надсилаються централізовано в день їх одержання від структурних підрозділів не пізніше наступного дня, тобто, відповідь Міністерства юстиції України від 08 серпня 2017 року № ПІ-ЮР-2020/1/20.5 «Щодо результатів розгляду звернення» необхідно направити на адресу позивача або в день прийняття відповідного рішення, або не пізніше наступного дня з дати прийняття рішення, а саме: 09 серпня 2017 року.

Також, колегія суддів зазначає, що у запиті на отримання публічної інформації від 28 липня 2017 року позивач просив надати відповідь на запит на поштову адресу позивача, а також на електронну адресу.

Однак, відповідачем не надано доказів направлення зазначеної відповіді відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» на електронну адресу ОСОБА_1.

З огляду на викладене, колегія судів приходить до висновку про бездіяльність Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 28 липня 2017 року про надання публічної інформації в передбачений законодавством строк.

Згідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, приймаючи до уваги заперечення відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про визнання протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 28 липня 2017 року про надання публічної інформації в передбачений законодавством строк, оскільки Тимчасова кваліфікаційна комісія приватних виконавців не є юридичною особою та утворена при Міністерстві юстиції України, на підставі наказу Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2430/5 про затвердження Положення про Тимчасову кваліфікаційну комісію приватних виконавців.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 28 липня 2017 року про надання публічної інформації в передбачений законодавством строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України щодо ненадання відповіді на запит від 28 липня 2017 року про надання публічної інформації в передбачений законодавством строк задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 28 липня 2017 року про надання публічної інформації в передбачений законодавством строк.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті 24 жовтня 2017 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Голубова Л.Б.

Судді Христофоров А.Б.

ОСОБА_3