Справа № 682/1332/17
Суддя: Шевчук В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/1332/17
Провадження № 2-а/682/59/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року СлавутськийміськрайоннийсудХмельницькоїобласті в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря Придачук Г.Л.,

представників відповідача Мінтян І.О.

Цимбалюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Славута справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служи про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 005/40000/17 від 04.05.2017 року,

встановив:

13.0.5.2017 року ОСОБА_4 звернувся до Славутського міськрайнного суду з адміністративним позовом до Хмельницької митниці Державної фіскальної служи про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 005/40000/17 від 04.05.2017 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 09.03.2017 року він, старший менеджер ЗЕД ПАТ СК «Будфарфор», заповнив та подав до митного посту «Славута» Хмельницької області ДФС митну декларацію для здійснення митного оформлення санітарно - технічних виробів з фаянсу.

04.04.2017 року стосовно нього складено протокол про порушення митних правил, передбачених ст. 458 Митного кодексу України (далі МК України).

В подальшому 04.05.2017 року заступником начальника Хмельницької митниці ДФС - начальником відділу боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_5 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 458 МК України та накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 6157, 83 грн. Згідно змісту даної постанови ОСОБА_3 заявив неправдиві відомості в частині матеріалу виготовлення товару, необхідні для визначення коду товару, вказав неправдиві відомості щодо коду товару та надав для митного оформлення документи з вищевказаними відомостями, що призвело до зменшення розміру митних платежів за вказаною декларацією на суму 2052, 61 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 458 МК України.

З вказаною постановою позивач не згідний та оскаржує її, зазначаючи що внесення відомостей в декларацію було здійснене ним на підставі товаросупровідних документів, наданих продавцем товару, а відтак зазначення в декларації відомостей на підставі вказаних документів не є діями, спрямованими на ухилення від сплати митних платежів, а відтак в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 458 МК України.

Позивач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не з'явився, у поданій до суду заяві просить проводити розгляд справи у його відсутність.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, вважаючи що їх дії є законними. Зокрема вказали, що позивач не надав належних доказів, які б підтверджували правильність класифікації поданого до розмитнення ним товару, у зв'язку із чим свідомо занизив розмір сплати митних платежів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників відповідача, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 16.12.2015 року між Геберіт Інтернешинл АГ та Публічним акціонерним товариством «Славутський комбінат «Будфарфор», («Продавець та « Покупець» відповідно) уклали Контракт на поставку №16122015/UA (далі - Контракт). Відповідно до п. 1.1 Контракту Продавець на час дії Контракту зобов'язується поставляти, а покупець оплатити поставлену сантехнічну продукцію, комплектуючі, запасні частини та інші товари, включаючи матеріали та ін.., вказані у Специфікації (№1 і. т.д.), які є невід'ємною частиною Контракту.

Відповідно до п.10.1 Контракту Специфікації є невід'ємною частиною Контракту.

Згідно інформації Геберіт Інтернешинл АГ від 16.12.2015 року №16122015/ГA для пред'явлення в митні органи, товари (санітарно - технічні вироби), які постачаються ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» згідно Контракту на поставку від 16.12.2015 року №16122015/UA, виготовлені із санфаянсу.

На виконання умов Контакту про поставку товару Продавцем направлено Покупцю товар відповідно до рахунків - фактури (Invoice) від 03.03.2017 року № та №.

09.03.2017 року ОСОБА_3 подано до митного посту «Славута» Хмельницької області ДФС подано митну декларацію типу ІМ 40ДЕ для митного оформлення в митному режимі імпорту ряду товарів.

Під час митного контролю та митного оформлення за рахунок застосування методів управління ризиками за вказаною декларацією серед інших було виявлено ряд профілів ризиків з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності.

З метою відпрацювання вказаних профілів ризиків в імпортера/одержувача митним органом витребувано документи, які б підтверджували код товару, вказаний декларантом, зокрема сертифікати якості від виробника товару, які містять відомості про матеріал виготовлення. Листом від 09.03.2017 року ОСОБА_3 повідомив про неможливість надання вказаного документа.

Після відібрання проб (зразків) ряду товарів, Хмельницькою митницею ДФС отримано висновок про те, що вказані товари виготовлені з фарфору, тоді як в подані декларації позивач зазначив, що матеріалом виготовлення вказаних товарів є фаянс.

У зв'язку із наведеним, 04.05.2017 року заступником начальника Хмельницької митниці ДФС - начальником відділу боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_5 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 458 МК України та накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 6157, 83 грн. Згідно змісту даної постанови ОСОБА_3 заявив неправдиві відомості в частині матеріалу виготовлення товару, необхідні для визначення коду товару, вказав неправдиві відомості щодо коду товару та надав для митного оформлення документи з вищевказаними відомостями, що призвело до зменшення розміру митних платежів за вказаною декларацією на суму 2052, 61 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 458 МК України.

Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Зі змістуст.485 Митного кодексу України вбачається, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Статтею 530 МК України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Стверджуючи, що вказана постанова є незаконною, позивач вказував на відсутність в його діях складу адміністративного порушення, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки заповнення декларації здійснювалось на підставі відомостей, наданих виробником товару.

Так, відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що на момент декларування товарів їх кількість, найменування та опис відповідали зазначеним в товаросупровідних документах, зокрема, інвойсах, що підтверджується і листами фірми-відправника.

Вирішуючи спір, суд враховує, що за ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів наявності протиправної мети дій ОСОБА_3 щодо заявлення неправдивих відомостей та неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру митницею ДФС в процесі розгляду справи не надано.

При таких обставинах, суд вважає, що на момент митного оформлення товару в діях ОСОБА_3 був відсутній прямий умисел для ухилення від сплати митних платежів та надання недостовірних відомостей щодо товару.

Враховуючи зібрані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 3ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об'єктивної та суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини саму у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.2,11,71,158-163,186, 254 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постнаву про порушення митних правил №0050/40000/17 від 04.05.2017.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевчук В. В.