Справа № 815/4814/17
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4814/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника оперативного управління Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання дій протиправними та зобовязання надати інформацію на адвокатський запит, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до начальника оперативного управління Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2 (надалі по тексту відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність начальника оперативного управління Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2 щодо надання неповної відповіді на адвокатський запит ОСОБА_1 від 22 серпня 2017 року № 21-08/17-01;

- зобовязати начальника оперативного управління Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 повну відповідь на його адвокатський запит від 22 серпня 2017 року № 21-08/17-01, а саме надати:

- копії всіх документів, долучених до листа оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області від 27 лютого 2017 року № 640/Л/ 15-32-21-02-04;

- копії інших документів, переданих ОСОБА_3, на підставі яких було складено висновок фахівця-економіста від 10 березня 2017 року № 8;

- копії матеріалів, які стали підставою для звернення до фахівця-економіста фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 з листом ОУ ГУ ДФС в Одеській області від 27 лютого 2017 року № 640/Л/15-32-21-02-04;

- копію договору з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, на підставі якого було виготовлено висновок фахівця-економіста фізичної особи підприємця ОСОБА_5 від 10 березня 2017 року № 8, разом з копіями всіх додатків, доповнень та документів, що підтверджують оплату за цим договором.

Ухвалою суду від 09.10.2017 року, яка занесена до журналу судового засідання, до участі у розгляді справи у якості другого відповідача залучено Головне управління ДФС в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог, позивач в цілому зазначив, що ухиляючись від надання інформації за адвокатським запитом, відповідачем допущено бездіяльність щодо надання копій запитуваних документів на адвокатський запит в порядку передбаченому положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Бездіяльністю відповідача порушено права позивача, як адвоката на доступ до інформації.

Від представника відповідачів до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких остання позовні вимоги не визнала та просила суд в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що на адвокатський запит позивача від 21.08.2017 року № 21-08/17-01 було надано відповідь начальником оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 від 30.08.2017 року № 4952/Х/15-32-21-07, в якій вказано, що надати копії зазначених документів не надається можливим у звязку з тим, що 22.03.2017 року за № 111/11/15-32-21-07-05 документи направлені на адресу СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області. На підтвердження передачі документів було додано лист від 22.03.2017 року № 111/11/15-32-21-07-05 «Повідомлення про злочин» в якому йдеться про направлення на адресу начальника СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області матеріалів щодо службових осіб ОК ЖБК «Левітана», в діях яких вбачається ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та лист фахівцю-економісту від 27.02.2017 року № 640/Л/15-32-21-02-04 «Щодо проведення дослідження». Як зазначає представник відповідачів, Головне управління ДФС в Одеській області керуючись Законом України «Про доступ до публічної інформації» надало повну та обґрунтовану відповідь на адвокатський запит № 21-08/17-01 від 21.09.2017 року адвоката ОСОБА_1.

Позивач у судове засідання зявився, заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Представник відповідача у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вирішив розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що на виконання договору про надання правової допомоги від 11 липня 2017 року № 11/07-26 позивач, адвокат ОСОБА_1, представляє Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» (надалі по тексту - ОК «ЖБК «ЛЕвітана») у правоохоронних та контролюючих органах, зокрема під час здійснення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 22 березня 2017 року (а.с. 11-13).

Як зазначив позивач, під час збору документів та інформації щодо розслідування, йому стало відомо, що 27 лютого 2017 року ГУ ДФС в Одеській області в особі першого заступника начальника оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 звернулося до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_1; РНОКПП - НОМЕР_1), яка не є працівником (посадовою особою) ДФС України, з листом вих. № 640/Л/15-32 2 108 04 щодо проведення дослідження (а.с. 15).

Як вбачається з зазначеного листа, відповідачем на адресу ОСОБА_4 для проведення дослідження щодо визначення суми несплати податку на додану вартість ОК «ЖБК Левітана» за період 2015-2016 р.р. направлено матеріали стосовно ОК «ЖБК Левітана» на 67 аркушах (а.с. 15).

На підставі даного листа, було виготовлено висновок фахівця - економіста ФОП ОСОБА_4 від 10 березня 2017 року № 8, який в подальшому ліг в основу повідомлення про злочин від 22 березня 2017 року, резолюцію на якому також було поставлено заступником начальника ОУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 (а.с. 17-25 том 1).

Як зазначив позивач, у звязку з наведеним, постала потреба в отриманні самого листа щодо проведення дослідження та долучених до нього документів, оскільки саме їх аналіз призвів до початку досудового розслідування.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правничої допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах України діє адвокатура.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-УІ, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських обєднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно з частиною першою статті 24 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських обєднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Судом встановлено, що з метою реалізації наведених прав, 22 серпня 2017 року на імя вже начальника ОУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 позивачем було подано адвокатський запит № 21-08/17-01 від 21.08.2017 року (надалі по тексту - адвокатський запит) з проханням надати копії наступних документів: листа ОУ ГУ ДФС в Одеській області від 27 лютого 2017 року № 640/Л/ 15-32-21- 02-04 та всіх долучених до нього документів; інших документів, переданих ОСОБА_3, на підставі яких було складено висновок фахівця-економіста від 10 березня 2017 року № 8; матеріалів, які стали підставою для звернення до фахівця-економіста ФОП ОСОБА_4 з листом; договору з ФОП ОСОБА_4, на підставі якого було виготовлено висновок від 10 березня 2017 року № 8, разом з копіями всіх додатків, доповнень та документів, що підтверджують оплати за цим договором (а.с. 8-9).

Усі необхідні, документи, передбачені абзацом 2 частини першої статті 24 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», які мають долучатися до адвокатського запиту, як-то засвідчені копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги, були долучені до адвокатського запиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських обєднань, яким направлено адвокатський запит, зобовязані не пізніше пяти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У відповідь на адвокатський запит позивача відповідач надав лист «Щодо розгляду запиту» від 30 серпня 2017 року № 4952/Х/15-32-21-07, в якому зазначалося наступне: «Надати копії зазначених Вами документів не надається можливим у звязку з тим, що 22.03.2017 року за № 111/11/15-32-21-07-05 вони направлені на адресу СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області». Також до даного листа було долучено сам лист щодо проведення дослідження та лист першого заступника начальника ОУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 «Повідомлення про злочин» від 22 березня 2017 року № 111/11/15- 32-21-07-05 (а.с. 15-16).

Як вбачається з досліджених листів, до листа щодо проведення дослідження додавалися матеріали на 67 аркушах, тоді як до листа повідомлення про злочин було додано лише 10 аркушів, а саме: висновок фахівця-економіста на 7 аркушах та повідомлення про злочин на 3 аркушах. При цьому, висновок фахівця-економіста від 10 березня 2017 року № 8 дійсно викладений на 7 аркушах (а.с. 15-25).

Суд погоджується з доводами позивача відносно того, що до листа повідомлення про злочин не додавалися додатки до висновку фахівця-економіста від 10 березня 2017 року № 8, оскільки в такому разі пункт 2.3.25 Інструкції з діловодства у Державній фіскальній службі України, затвердженої наказом ДФС України від 27 листопада 2014 року № 333, передбачає іншу форму, а саме: «Якщо до документа додається інший документ, який має додатки, відмітку про наявність додатка оформляють за такою формою: Додаток: лист Укрдержархіву від 20.08.2014 року № 595/04-12 і додаток до нього, всього на 20 арк. у 1 прим.».

З огляду на викладене вбачається, що 67 аркушів-додатків до листа щодо проведення дослідження не були передані СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області як додаток до листа повідомлення про злочин, як це зазначено у листі щодо розгляду запиту, а відтак їх копії мали б бути передані у відповідь на адвокатський запит позивача.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач - начальник ОУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 надав не повну інформацію на адвокатський запит позивача.

Суд погоджуються з доводами позивача відносно того, що ухиляючись від надання інформації за адвокатським запитом позивача, відповідачем допущено бездіяльність щодо надання копій запитуваних документів на адвокатський запит в порядку передбаченому положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Крім того судом не приймаються до уваги посилання представника відповідачів у додаткових поясненнях до заперечення на те що, відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформація, яку було запитано адвокатом ОСОБА_1 є такою, що зібрана під час оперативно-розшукової діяльності, а також є такою, що містить перелік відомостей, які містять службову інформацію та має відповідно обмежений доступ, оскільки зазначені обставини не були зазначені у відповіді на адвокатський запит позивача та не були підставою для відмови у наданні відповідних документів (а.с. 14). Крім того представником відповідачів до суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що інформація, яку було запитано адвокатом ОСОБА_1 є такою, що зібрана під час оперативно-розшукової діяльності, а також є такою, що містить перелік відомостей, які містять службову інформацію та має відповідно обмежений доступ, як і не надано будь-яких доказів щодо проведення самої оперативно-розшукової діяльності.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Відповідно статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При цьому, суд враховує, що в рішенні Конституційного суду України від 09.07.2002 року у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення частини другої ст. 124 Конституції України (справа № 1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) в п. 3 зазначено, що положення частини другої ст. 124 Конституції України треба розглядати у системному зв'язку з іншими положеннями Основного Закону України, які передбачають захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, встановлюють юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами (ч. 5 ст. 55 Конституції України). Тобто кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у т.ч. судовий захист. Для забезпечення судового захисту Конституція України у ст. 124 встановила принципи здійснення правосуддя виключно судами. Із змісту частини другої ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції на всі правовідносини, що виникають у державі, випливає, що кожен із суб'єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, беручи до уваги наведене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника оперативного управління Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2 правомірні, обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю.

На підставі положень ч.2,3 ст.162 КАС України суд вважає за необхідне винести постанову, яка б гарантувала дотримання та захист прав, свобод, інтересів особи, яка звернулась за судовим захистом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника оперативного управління Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання дій протиправними та зобовязання надати інформацію на адвокатський запит задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність начальника оперативного управління Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2 щодо надання неповної відповіді на адвокатський запит ОСОБА_1 від 22 серпня 2017 року № 21-08/17-01.

Зобовязати начальника оперативного управління Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 повну відповідь на його адвокатський запит від 22 серпня 2017 року № 21-08/17-01, а саме надати:

- копії всіх документів, долучених до листа оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області від 27 лютого 2017 року № 640/Л/ 15-32-21-02-04;

- копії інших документів, переданих ОСОБА_3, на підставі яких було складено висновок фахівця-економіста від 10 березня 2017 року № 8;

- копії матеріалів, які стали підставою для звернення до фахівця-економіста фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 з листом ОУ ГУ ДФС в Одеській області від 27 лютого 2017 року № 640/Л/15-32-21-02-04;

- копію договору з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, на підставі якого було виготовлено висновок фахівця-економіста фізичної особи підприємця ОСОБА_4 від 10 березня 2017 року № 8, разом з копіями всіх додатків, доповнень та документів, що підтверджують оплату за цим договором.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) суму сплаченого судового збору в розмірі 1 280,00 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.О. Cтефанов