Справа № 425/1193/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Волкова О.Ф., Прокопенка О.Б.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року у справі за його позовом до Міського голови м. Рубіжне ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування розпорядження,

установила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 23 травня 2017 року залишив без змін постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2013 року про часткове задоволення позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_4 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Заява була подана без додержання вимог статей 239 та 2391 КАС. Ухвалою судді-доповідача від 7 вересня 2017 року заяву було залишено без руху із наданням строку до 14 жовтня 2017 року для усунення її недоліків.

На виконання ухвали від 7 жовтня 2017 року ОСОБА_4 долучив ухвали суду касаційної інстанції від 17 серпня 2010 року, 25 вересня 2014 року, 29 жовтня 2015 року, 5 квітня 2017 року (справи №№ К-23575/10, К/800/2386/13, К/800/52845/14, К/800/10319/16 відповідно), які, з погляду заявника, підтверджують заявлені вимоги.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

За статтею 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За правилами пункту 2 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

У рішенні, про перегляд якого подано заяву, суд касаційної інстанції з огляду на форму та зміст заявленої вимоги - визнання протиправним і скасування розпорядження Міського голови м. Рубіжне від 15 лютого 2016 року № 36 «Про перейменування вулиць м. Рубіжне» - дійшов висновку про незаконність та скасування певної частини вищевказаного розпорядження, оскільки в цій частині воно прийнято з порушенням вимог законодавства про процедуру прийняття рішень про таке перейменування.

У справах, в яких були ухвалені надані для порівняння рішення суду касаційної інстанції від 5 квітня 2017 року і 25 вересня 2014 року, спори виникли відповідно в сфері інформаційних відносин, однією із сторін яких було ГУ ДФС, та стосовно дотримання секретарем міської ради порядку (процедури) скликання позачергової сесії.

У постанові Вищого адміністративного суду України від 17 серпня 2010 року предметом спірних відносин було визнання нечинними податкових повідомлень-рішень.

Що ж стосується рішення суду касаційної інстанції від 29 жовтня 2015 року, яке надано на порівняння, про скасування рішення судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, то воно не є тим видом судового акта, який може бути прикладом для підтвердження неоднакового застосування норм процесуального права відносно рішення того самого суду, про перегляд якого подана заява.

Зі змісту заяви і характеру її вимог видно, що заявник оспорює правильність застосування норм процесуального права при прийняті судового рішення, яке за своїм видом та юридичним значенням є кінцевим судовим актом, ухваленим за наслідками перегляду справи по суті спору. Водночас це рішення, як і судові рішення, надані для порівняння, не відноситься до тих, що в процесуальному сенсі перешкоджають подальшому провадженню у справі або які прийняті з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Отож, попри відмінності фактичних обставин, за яких ухвалювалися оспорене та порівнювані рішення, заяву належить визнати не обґрунтованою ще й тому, що в розумінні положень пункту 2 частини першої статті 237, пункту 3 частини другої статті 239 КАС ці рішення не утворюють предмет перегляду, за якого можливий допуск справи до провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Міського голови м. Рубіжне ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування розпорядження для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.Ф. Волков

О.Б. Прокопенко