Справа № 226/454/17
Суддя: Редько Ж. Є.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/454/17
Провадження № 2-а/226/60/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Юріної Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради (далі за текстом УСЗН) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого вказала, що в результаті уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, будучи вагітною, вона була змушена залишити місце свого постійного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_3, та переміститися до м.Ялта Автономної Республіки Крим, де ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_4, батько якого в свідоцтві не вказаний. Будучи одинокою матір'ю, з малолітньою дитиною вона переїхала до м.Мирнограда Донецької області та у липні 2016 року звернулася до відповідача із заявою про призначення адресної допомоги на нступний 6-місячний строк. Проте, відповідач фактично припинив виплату вказаної допомоги з 23.10.2016 року, посилаючись на п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, про що вказав у своєму повідомленні від 20.10.2016 № 08/4501-1, у зв'язку з наявністю в неї у власності житлового приміщення, яке розташоване в м.Мирнограді Донецької області, тобто житлове приміщення, розташоване в регіонах інших, ніж район проведення антитерористичної операції. При цьому відповідач розповсюджує свою відмову по виплаті адресної допомоги на минулий період - з 2014 року. Вважає дії відповідача неправомірними та такими, що порушують її права. Вона дійсно є власником 2/3 частки квартири АДРЕСА_1. Але дане місто віднесено до районів проведення антитерористичної операції, а тому підстави відповідно до п.6 Порядку для відмови у призначенні адресної допомоги не має. З огляду на приведене, позивач просить суд визнати протиправними дії УСЗН щодо відмови від 20.10.2016 у виплаті їй щомісячної адресної допомоги переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за завою, поданою у липні 2016 року, та зобов'язати УСЗН в особі комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам прийняти рішення про призначення їй спірної допомоги за заявою, поданою у липні 2016 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги, вказавши, що в останній раз вона зверталася до відповідача із заявою про призначення адресної допомоги 29.03.2017, на що відповідачем було винесено рішення від 29.03.2017 про відмову у призначенні цієї допомоги з тих же підстав, що і раніше. Тому вона просить суд визнати протиправними дії УСЗН щодо відмови їй у виплаті спірної допомоги та скасувати рішення УСЗН про відмову у виплаті їй адресної допомоги від 20.10.2016 та від 29.03.2017, а також зобов'язати УСЗН поновити їй виплату спірної допомоги з 01.10.2016 у відповідь на заяву від 01.07.2016, та призначити виплату спірної допомоги у відповідь на її заяву від 29.03.2017. Саме ці вимоги позивач просить суд задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя.

Представник відповідача Юріна Г.В. в суді позовні вимоги не визнала, зазначивши, що дійсно позивач, перебуваючи на обліку в їх органі як внутрішньо переміщена особа, отримувала у період з 23.10.2014 по 01.10.2016 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам, після чого рішенням УСЗН від 20.10.2016 виплата цієї допомоги їй була припинена через знаходження у власності позивача частини житлової квартири, яка розташована у місті Мирнограді, тобто у районі, іншому ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Посилаючись на п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 № 379, далі за текстом - Порядок), представник відповідача вважає, що місто Мирноград не віднесене до вказаних територій, оскільки в місті в повній мірі здійснюють свої повноваження органи державної влади і місцевого самоврядування, а також судові органи. Вказуючи на те, що УСЗН діяло у відповідності з вимогами законодавства, просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, особову справу ОСОБА_1 за № 602549, сформовану відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Ялта Республіки Крим народила сина ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про народження дитини (а.с.5).

Позивач ОСОБА_1 з 15.10.2014 взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, у зв'язку з чим відповідачем видана відповідна довідка від 23.10.2014 № .

З даної довідки вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_3, фактичне місце проживання - АДРЕСА_1.

Зазначена інформація внесена до Єдиної інформаційної бази внутрішньо переміщених осіб. На час розгляду справи довідка про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи не скасована (а.с.67).

З матеріалів особової справи ОСОБА_1 за № 602549 вбачається, що за зверненнями позивача від 23.10.2014, 08.07.2015, 25.12.2015, 01.07.2016 на підставі рішень від 28.10.2014, 09.12.2014, 09.07.2015, 28.12.2015, 05.07.2016 ОСОБА_1 здійснювалась виплата щомісячної адресної допомоги переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 442,00 грн на одного члена сім'ї та на дитину до 18 років у розмірі 884,00 грн, а всього 1326,00 грн (а.с.50-58, 64).

11.10.2016 позивач письмово повідомила УСЗН про те, що вона є власником 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.62).

Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого станом на 20.02.2012, 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, дійсно належать на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.10).

Після отримання даної інформації УСЗН спрямовує до позивача своє повідомлення від 20.10.2016 року про те, що ОСОБА_1 з 23.10.2014 відмовлено у виплаті спірної допомоги на підставі п.6 Порядку у зв'язку з наявністю у володінні позивача житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції (а.с.7).

Дана обставина підтверджується рішенням УСЗН від 20.10.2016 про відмову щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.60).

29.03.2017 позивач знову звертається до УСЗН з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с.59).

За рішенням УСЗН від 29.03.2017 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні спірної допомоги на підставі п.6 Порядку у зв'язку з наявністю у володінні позивача житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції (а.с.61).

Відповідно до довідки відповідача від 21.10.2016 позивачу ОСОБА_1 у період з жовтня 2014 року по вересень 2016 року включно виплачена допомога як переміщеним на проживання у загальному розмірі 27312 грн 75 коп. (а.с.64).

Листом від 11.11.2016 УСЗН повідомило ОСОБА_1, що у неї за період з 23.10.2014 по 30.09.2016 виникла переплата по виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 27312 грн 75 коп (а.с.66).

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Питання надання допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, регулюється Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі Порядок).

За змістом пунктів 2 і 3 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (уповноважений представник сім'ї). Розмір допомоги залежить від статусу отримувачів і для працездатних осіб становить 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Згідно з п.6 Порядку, діючим на час виникнення спірної допомоги, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Спірним питанням цієї справи є віднесення або ні міста Мирнограда Донецької області, в якому розташоване належне позивачу майно, до району проведення антитерористичної операції, що є підставою для отримання або відмови в отриманні нею грошової допомоги на відшкодування витрат на житло.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014 розпочато антитерористичну операцію.

Термін «антитерористична операція» визначено у ст.1 Закону України від 20.03.2003 № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції Закону № 1313-VII від 05.06.2014), згідно якої антитерористична операція - це комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII, який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки в тому числі осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 № 405/2014.

Наказом першого заступника голови Служби безпеки України - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, зокрема, Донецька область - з 07.04.2014. На теперішній час рішення про завершення проведення антитерористичної операції на території Донецької області не прийнято.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, місто Димитров (нині м.Мирноград) Донецької області, в якому розташована квартира позивача, належить до населених пунктів, в яких здійснювалася антитерористична операція.

Місто Димитров Донецької області постановою Верховної Ради України «Про перейменування деяких населених пунктів» від 12.05.2016 № 1353-VIII перейменоване на місто Мирноград.

Системний аналіз наведених норм права свідчить, що при прийнятті рішення про відмову позивачу у виплаті щомісячної грошової допомоги на відшкодування витрат на житло як внутрішньо переміщеній особі, відповідачем невірно були розтлумачені законодавчі акти, що регулюють питання визначення району проведення антитерористичної операції і віднесення міста Мирноград (колишнє м.Димитров) до території, іншої ніж тимчасово окупована територія України, району проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Отже, враховуючи викладені обставини суд вважає вимоги позивача правомірними, такими, що ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

На підставі Конституції України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, керуючись ст.ст. 6, 7, 17-19, 99, 159, 161, 162 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради Донецької області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Скасувати рішення управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради Донецької області від 20 жовтня 2016 року та від 29 березня 2017 року про відмову у виплаті та у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради поновити з 1 жовтня 2016 року виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначену за її заявою від 1 липня 2016 року.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради призначити з 29 березня 2017 року виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі її заяви від 29 березня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

З повним текстом рішення виготовлено 27 жовтня 2017 року.

Суддя Ж.Є.Редько