Справа № 817/1584/17
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 жовтня 2017 року Р і в н е №817/1584/17
Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Борискін С.А., розглянувши позовну заяву

Фермерського господарства "Малинове сяйво"
доДержавного реєстратора Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради ОСОБА_1
про визнання протиправними та скасування рішень
В С Т А Н О В И В :

Фермерське господарство "Малинове Сяйво" звернулося до суду з позовом до Державного реєстратора Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Голишів, а саме: матеріально-технічний склад (вул.Центральна,буд.44а, площа 540,2 кв.м.); будівлю котельні (вул.Центральна,буд.44в, площа 141,9 кв.м.); приміщення млина (вул. Центральна, буд 67, площа 59,5 кв.м.), нежитлове приміщення ангару (вул. Центральна, буд 67а, площа 532,1 кв.м.), будівлю майстерні (вул. Центральна, буд.44г, площа 1735,2 кв.м.), будівлю зерноскладу (вул. Центральна,буд.69в,площа 830 кв.м.), приміщення сіносховища (вул. Центральна,буд.55в,площа 964,8 кв.м.), приміщення ангару на току (вул. Центральна,буд69г, площа 532,1 кв.м.), приміщення комори (вул. Центральна,буд.69б, площа 602,3 кв.м.), приміщення складу (вул. Центральна,буд.44б,площа 752,7 кв.м.). Вказав, що реєстрація права власності на вказані обєкти не рухомого майна відбулася на підставі Протоколу загальних зборів членів Фермерського господарства "Малинове Сяйво" від 07.06.2017 року №2 та актів приймання-передачі нерухомого майна від 07.06.2017 року б/н шляхом внесення членами-засновниками майнових вкладів у вигляді обєктів нерухомого майна до статутного капіталу фермерського господарства. Проте, під час реєстрації права власності на вищезазначені обєкти нерухомого майна, було зясовано, що за тими ж поштовими адресами зареєстровано право власності на ті ж обєкти нерухомого майна за іншими фізичними та юридичним особами, а саме за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Кооперативом "Світанок Голишів". Вважає, що рішення відповідача про реєстрацію права власності за іншими особами є протиправними та незаконними, оскільки були прийняті всупереч вимог чинного законодавства та порушують його право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Зокрема, зазначає, що оскаржувані рішення про реєстрацію права власності на обєкти нерухомого майна за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Кооперативом "Світанок Голишів" приймалися державним реєстратором за неіснуючими поштовими адресами та за відсутності всіх необхідних документів, необхідних для державної реєстрації права власності у звязку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств. Зауважив, що акт приймання-передачі нерухомого майна від 10.01.2017 року, на підставі якого відповідачем було здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно було підписано керівником Кооперативу "Світанок Голишів" ще до створення юридичної особи, тому факт передачі майна є незаконним, а державний реєстратор в свою чергу не перевірив вказаного факту, що призвело до незаконної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна за Кооперативом "Світанок Голишів". Також позивач вважає, що оспорювані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є протиправним з огляду на можливу незаконну діяльність комісії з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства "Світанок", яка здійснювала виділення нерухомого майна в натурі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Кооперативу "Світанок Голишів". Зокрема, вказує на те, що з цього приводу Управлінням захисту економіки ГУ Національної поліції в Рівненській області відкрито два кримінальні провадження від 17.06.2017 року №0000686, №0000964.

Розглянувши позовну заяву, суддя дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Згідно із ч. 2 ст. 18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи:

1) однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам;

2) про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Частиною першою статті першої Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається з адміністративного позову, зазначені в позовній заяві обставини підтверджують, що в основі спору лежить юридичний конфлікт стосовно належності майна, оскільки позивач просить суд скасувати реєстрацію права власності на обєкти нерухомого майна, розташованого за адресою Рівненська область, Рівненський район, с.Голишів.

Частиною другою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З викладеного вбачається, що між позивачем та третіми фізичними і юридичною особою існує спір про право, оскільки кожна із сторін вважає відповідні об'єкти нерухомого майна своєю власністю. Задоволення позовних вимог позивача буде мати наслідком позбавлення права власності третіх осіб на зазначене в позові нерухоме майно.

Враховуючи те, що існує спір щодо правомірності набуття права власності на об'єкти нерухомості за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Голишів, який не стосується процедури реєстрації права власності на нього, спір не може вважатися публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного та господарського судочинства.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції викладеній у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 24.01.2017 року №21-1559а16, де зазначено, що аналіз фактичних обставин дає підстави вважати, що оспореним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право на конкретну земельну ділянку, збудовану будівлю на земельній ділянці, і право власності на яку (будівлю, нерухоме майно) може бути визнане судом, якщо це не порушуватиме прав інших осіб.

При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Окрім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 12.10.1978 року у справі "Zand v. Austria" у якому суд вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вказаний спір не є публічно-правовим спором в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися в порядку цивільного та господарського судочинства.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір" питання щодо повернення судового збору вирішується судом лише за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 109, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Фермерському господарству "Малинове сяйво" у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Державного реєстратора Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень.

Розяснити позивачу, що розгляд даної справи в частині визнання протиправними рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за Кооперативом "Світанок Голишів" віднесено до юрисдикції господарського суду, в частині визнання протиправними рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 віднесено до юрисдикції цивільного суду.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до Рівненського окружного адміністративного суду не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу невідкладно.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Борискін С.А.