Справа № 465/246/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/4266/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третіх осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання рішення нечинним та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА :

Позивач 17.01.2017року звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати нечинним рішення Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та зобов'язати Франківської районну адміністрацію Львівської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою м. Львів, вул. Наукова, 58/112 та зняти з реєстрації їх місця проживання за адресою АДРЕСА_3.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.12.2016 року звернувся до Франківської районної адміністрації ЛМР з заявами про реєстрацію місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Одночасно з цими заявами також були подані заяви про зняття з реєстрації місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 місце проживання яких на той час було зареєстровано за адресою АДРЕСА_3. Відповідачем 23.12.2016 року було прийнято рішення про відмову у реєстрації місця проживання дітей ОСОБА_3 з посиланням на те, що квартира на контролі, без згоди основного квартиронаймача ОСОБА_2 нікого не реєструвати. Вважає відмову Франківської районної адміністрації ЛМР незаконною, у зв'язку з чим просив позов задоволити.

Оскаржуваною постановою Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2017 року позовну заяву - задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач Франківська районна адміністрація ЛМР просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що стаття 68 Конституції України встановлює обов'язок для громадян неухильного дотримання Конституції України та законів України. Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 районна адміністрація керувалась пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 207 від 2 березня 2016 р. "Пре затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру", зокрема відсутністю згоди основного квартиронаймача квартири на здійснення реєстрації фізичних осіб без її згоди, оскільки письмова заборона основного квартиронаймача на реєстрацію була у формі письмового звернення ОСОБА_2, зареєстрованого районній адміністрації 23.12.2016р. за №3-Є-86153-Ф-35. Окрім того, районна адміністрація визнає той факт, що стаття 65 Житлового кодексу Української PCP на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди не потрібно, однак про реєстрацію таких неповнолітніх дітей нічого не вказано.

Слід зауважити, що треті особи не прибули в судове засідання, внаслідок чого не мали можливості реалізувати свої права, а також порушено принцип законності сторін. Таким чином судом прийнято рішення на підставі матеріалів і доказів поданих лише позивачем (наявні у справі), що призвело до неповного з'ясування обставин та прийняття рішення, яке не ґрунтується на вимозі Закону.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що відповідно до пункту 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 207 від 2 березня 2016 р. "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру", а саме документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

Згідно п. 31 цих правил, дата зняття з реєстрації місця проживання здійснюється після вибуття фізичної особи, як вбачається із довідки про склад-сім'ї і прописки ЛКП «Балатон 409» ОСОБА_8 залишається співвласницею та зареєстрованою у АДРЕСА_4, відповідно до чого малолітні діти ОСОБА_6, ОСОБА_7А є зареєстрованими за адресою реєстрації матері і підставою перереєстрації дітей у комунальну квартиру основного квартиронаймача немає, оскільки дані особи не є членами сім'ї основного квартиронаймача - ОСОБА_2, та спільне господарство не ведуть, за адресою: АДРЕСА_5

Відповідно до ч. 1,2 ст. 64 ОСОБА_9 члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК У PCP). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суддя повинен був з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подані скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно пункту 3 цих Правил, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відповідно до п. 11 Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

П. 18 Правил визначено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Згідно із довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки ЛКП «Південне» за №15 від 04.01.2017р. у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 У квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_10 , ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 , що вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки ЛКП «Балатон 409» за № 5239 від 21.12.2016р. Відповідно до акту ЛКП «Південне» №30 від 16.01.2017р. ОСОБА_8 , разом із дітьми ОСОБА_8 Андрійовичем, ОСОБА_11 проживають за адресою АДРЕСА_6 без реєстрації разом із чоловіком ОСОБА_3 21.12.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Франківської районної адміністрації ЛМР з заявами про реєстрацію місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_6 Одночасно з цими заявами також були подані заяви про зняття з реєстрації місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_6, місце проживання яких на той час було зареєстровано за адресою АДРЕСА_3. Однак, як встановлено судом, відповідачем відмовлено в задоволенні заяв позивача з посиланням на те, що квартира на контролі, без згоди основного квартиронаймача ОСОБА_2 нікого не реєструвати.

Відповідно до ч.1 ст. 65 Житлового кодексу Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

02 березня 2016 року Кабінетом Міністрів України затверджено «Правила реєстрації місця проживання», які визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів. Так, згідно пункту 3 цих Правил, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відповідно до п. 11 Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику. П. 18 Правил визначено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 при зверненні до Франківської районної адміністрації 21.12.2016р. разом з заявами про реєстрацію місця проживання та заявами про зняття з реєстрації місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_6 додав всі необхідні документи, зазначені у п.18 Правил реєстрації місця проживання та сплатив адміністративний збір. Разом з тим, відповідно до заяв від 21.12.2016 року дружина позивача ОСОБА_8 надала згоду на зняття з реєстрації дітей з адреси АДРЕСА_3, та одночасну реєстрацію до АДРЕСА_7 Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 65 Житлового кодексу Української РСР згоди наймача ОСОБА_2 на вселення малолітніх дітей позивача ОСОБА_7, ОСОБА_6 до квартири АДРЕСА_8 не потрібно.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_3 в реєстрації місця проживання дітей та відповідачем не доведено суду обґрунтованості такої відмови, а тому позов слід задоволити.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ч 3 160 ст. 195, 196, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2017 року у справі № 465/246/17 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. Я. Качмар
О. М. Гінда