Справа № 389/2174/17
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24.10.2017 Провадження №2-а/389/142/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Берднікової Г.В.,

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Знамянського відділу поліції головного Управління поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_2, інспектора СРПП №1 Знамянського відділу поліції головного Управління поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_3 про скасування постанов про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 11 вересня 2017 року звернувся до суду з даним позовом позовом, в якому просить: скасувати постанову серії БР №949930 від 03 вересня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.00коп.; скасувати постанову серії БР №949931 від 03 вересня 2017 року про накладення адміністративного стягнення вигляді штрафу у розмірі 425 грн.00 коп., скасувати постанову серії БР №949929 від 03 вересня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривні 00 коп., скасувати постанову серії БР №949860 від 03 вересня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гр.00 коп.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 03 вересня 2017 року інспектором СРПП №4 Знамянського відділу поліції головного Управління поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_2 стосовно нього винесено постанову БР №949930 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за керування мопедом «Карпати» по вулиці Петровського в місті Знамянка, без посвідчення водія категорії «А1». Одночасно останнім стосовно нього винесено постанову БР №949931 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за керуванням мопедом «Карпати», без без реєстраційного документа на вказаний транспортний засіб.

Також, 03 вересня 2017 року інспектором СРПП №1 Знамянського відділу поліції головного Управління поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_3, стосовно нього складено постанову БР №949929 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, а саме за керування мопедом «Карпати» без мотошолома. Крім того, останнім винесено стосовно нього постанову БР №949860 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, а саме за керування мопедом без номерів державної реєстрації.

Таким чином одночасно на нього складено 4 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вважає, що дані постанови винесені з порушенням законодавства за наступних підстав. Так дійсно він 03 вересня 2017 року керував мопедом «Карпати» по вулиці Петровського в місті Знамянка Кіровоградської області та був зупинений працівниками поліції відповідачами у справі. На запитання останніх, чи є в нього водійське посвідчення, відповів, що на такий вид транспорту не потрібно водійське посвідчення, так як він не їздить по дорогах місцевого значення. Відповідачі запитали в нього його прізвище, імя та по батькові, адресу проживання. Вказані дані він їм повідомим. Потім працівники поліції предявили претензію щодо державної реєстрації належного йому мопеда «Карпати», яким від керував. При цьому, писали якість папери і в кінці - кінців вручили йому оскаржувані постанови. На його заперечення щодо складання постанов не реагували, прав не розяснювали. Протоколів не складали, хоча в даному випадку повинні були їх складати. Постанови повинні були виноситися не на місці вчинення правопорушення, а за місцем вчинення правопорушення.

У судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за його відсутності. При цьому в судовому засіданні, що відбулося за часом раніше не заперечував, що керував мопедом без посвідчення та мотошолома. Реєстраційні документи на мопед у нього відсутні. З приводу зазначеного пояснив, що мопед він придбав з рук без документів, обєм його двигуна до 50 куб.см, тож реєструвати мопед не потрібно. Оскільки по міжнародних трасах мопедом не керує, тож права і шолом при собі не має.

Відповідачі у судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причина їх неявки суду не відома.

Відповідно до п.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2).

Інспектором СРПП №4 Знамянського відділу поліції головного Управління поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_2 03 вересня 2017 року прийнято постанову серії БР №949930 про адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. У мотивувальній частині постанови вказано, що ОСОБА_1 03 вересня 2017 року о 10:30 годині по вулиці Петровського в місті Знамянка Кіровоградської області, керував мопедом «Карпати» не маючи при собі посвідчення водія категорії «А-1». Копія вказаної постанови отримана позивачем під підпис.

Крім того, інспектором СРПП №4 Знамянського відділу поліції головного Управління поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_2 03 вересня 2017 року прийнято постанову серії БР №949931 про адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. У мотивувальній частині постанови вказано, що ОСОБА_1 03 вересня 2017 року о 10:35 годині по вулиці Петровського в місті Знамянка Кіровоградської області, керував мопедом «Карпати» не маючи при собі реєстраційного документа на транспортний засіб. Копія вказаної постанови позивачем отримана під підпис.

Також, 03 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_1 інспектором СРПП №1 Знамянського відділу поліції головного Управління поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_3 винесено постанову про адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №949929, якою на нього накладено адміністративне у виді штрафу в сумі 51 грн., за вчинення правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 03 вересня 2017 року о 10:30 годині по вулиці Петровського в місті Знамянка Кіровоградської області, керував без мотошолома мопедом «Карпати». Копія вказаної постанови позивачем отримана під підпис.

Крім того, інспектором СРПП №1 Знамянського відділу поліції головного Управління поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_3 03 вересня 2017 року винесено постанову про адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №949860, якою на ОСОБА_1 накладено стягення у виді штрафу в сумі 170 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 03 вересня 2017 року о 10:31 годині по вулиці Петровського в місті Знамянка Кіровоградської області, керував мопедом «Карпати», який не зареєстрований у встановленому законом порядку. Копія вказаної постанови отримана позивачем під підпис.

Зазначені постанови судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху мопед це двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об'ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з п.2.1 а,б Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Тобто відповідна категорія на право керування скутером або мопедом з обємом двигуна до 50 см. куб. це категорія А1, яка повинна бути зазначена у посвідченні водія, тобто відкрита. А також мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, а у разі відсутності власника транспортного засобу - свідоцтво про право спільної власності або інший засвідчений у встановленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування або розпорядження таким транспортним засобом.

Пунктом 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія відповідної категорії. Відповідно до п.3 Положення, керування мопедами, моторолерами та іншими двоколісними транспортними засобами, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1; які мають двигун з робочим об'ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А.

Згідно з п.27 згаданого Положення посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 року № 586-VI, може бути обміняне на нове згідно з пунктом 25 цього Положення. При цьому в новому посвідченні водія зазначаються категорії: А1, А - відповідає категорії А; В1, В - відповідає категорії В; С1, С - відповідає категорії С; D1, D - відповідає категорії D; BЕ - відповідає категоріям В і Е; C1E, СЕ - відповідає категоріям C і Е; D1E, DЕ - відповідає категоріям D і Е.

Частина 5 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п.2.3г Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Частина 6 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака.

Відповідно до п.30.1 Правил дорожнього руху, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх у Державтоінспекції або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов'язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Відповідно до п. 2.9«в» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Постановою Кабінету Міністрів № 511 від 20 травня 2009 року затверджено нову редакцію Положення про порядок надання посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, в т.ч. А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Тим самим Законом України від 17 листопада 2008 року № 586-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» з 01 січня 2010 року передбачена обов'язкова реєстрація мопедів.

Згідно з ч. 4 ст.34 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 1.1. Правил дорожнього руху України закріплено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Таким чином, з 01 січня 2010 року в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та отримання посвідчення водія на їх керування, незалежно від їх користування чи на вулично-дорожній, чи на автомобільній дорозі державного значення.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою подання адміністративного позову та підставою для скасування оскаржуваних постанов ОСОБА_1 зазначає порушення поліцейськими ОСОБА_2, ОСОБА_3 процедури притягнення його до адміністративної відповідальності згідно з КУпАП.

Проте, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 213 КУпАп справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, і інші).

Згідно ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема частиною другою визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в тексті даного Рішення Конституційного Суду України зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Однак, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, положеннями ч.5 даної статті передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Згідно з п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З огляду на викладене суд зауважує, що за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Таким чином, оскільки адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП є правопорушеннями у сфері забезпечення дорожнього руху, інспектори мали право не складати протокол, а отже не складення протоколу не може бути причиною скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Доказів на спростування обставин викладених в оскаржуваних постановах з приводу керування мопедом без водійського посвідчення, шолома, відсутності реєстраційного документа на мопед та відсутності на мопеді номеру державної реєстрації, позивачем не надано. Зрештою, ці обставини він не заперечував у судовому засіданні і в поданій позовній заяві, посилань на фактичну відсутність доказів скоєння ним правопорушення позов не містить.

Отже, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимоги про скасування постанов про адміністративні правопорушення серії БР №949930, БР № 949931, серії БР №949929, серії БР №949860 від 03 вересня 2017 року, оскільки судом встановлено що інспектор СРПП №4 Знамянського відділу поліції головного Управління поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_2 та інспектор СРПП №1 Знамянського відділу поліції головного Управління поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_3 діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,71, 94, 158-163, 171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Знамянського відділу поліції головного Управління поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_2, інспектора СРПП №1 Знамянського відділу поліції головного Управління поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_3 про скасування постанов про адміністративне правопорушення - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Г.В. Берднікова