Справа № 219/10662/17
Суддя: Фролова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/219/1103/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Фролова Н.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить: визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому пенсії з 01.03.2016 року; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити належну йому пенсію з 01.03.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області на підставі електронної пенсійної справи. Позивач отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», шляхом зарахування коштів на банківський рахунок. Пенсія для позивача є єдиним джерелом існування, однак він не мав можливості щомісяця перевіряти свій рахунок, оскільки він мешкав і у м. Бахмут та також часто виїжджав за місцем своєї реєстрації, оскільки йому необхідно було стежити за майном. У липні 2017 року він вирішив зняти пенсію зі свого карткового рахунку, однак кошти на ньому були відсутні. Він звернувся до відповідача на особистий прийом, де дізнався, що виплата пенсії йому була призупинена до зясування у звязку з перевіркою місця його фактичного проживання. Але будь яких повідомлень або документів про зупинення виплати йому пенсії поштою або на телефон він не отримував. На письмовий запит адвоката було отримано відповідь Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, з якої він дізнався, що відповідач з 01.03.2016 року припинив йому виплату пенсії у звязку з проведенням верифікації за списками СБУ до зясування у звязку з перевіркою місця проживання. Вважає бездіяльність відповідача такою, що порушує його конституційні права, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач у строк, передбачений п.2 ч.5 ст. 183-2 КАС України, заперечень проти позову не подав, тому справа вирішується на підставі повідомлених позивачем обставин.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Установлено, що позивач перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області на підставі електронної справи, яка надійшла до управління з управління Пенсійного фонду України в м. Сніжне Донецької області та отримує пенсію за віком призначену на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У звязку з проведенням верифікації за списками СБУ з 01.03.2016 року виплата пенсії по пенсійній справі ОСОБА_1 призупинена до зясування у звязку з перевіркою місця фактичного проживання (а.с.9).

Встановлено, що з 01 березня 2016 року нарахування та виплата позивачеві пенсії не проводилася.

Суддя звертає увагу на те, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У відповідності до ч.3 цієї виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відтак, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вказівка у листі (а.с.9) на призупинення виплати пенсії не може свідчити про те, що виплата пенсії не припинялась, оскільки в частині здійснення пенсійних виплат Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не оперує поняттям «призупинення».

Установлено, що, не зважаючи на фактичне припинення нарахування та виплати пенсії, рішення територіальним органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати позивачу пенсії не приймалося.

Згідно зі Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 року прийнято постанову «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» № 595. Цією постановою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається з копії довідки від 04.03.2015 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання/перебування: Донецька область, м. Бахмут, вул. Леваневського, 36/3 (а.с.10).

Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради №04 вх. 01-3515 від 09.10.2017 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщена особа в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Номер довідки НОМЕР_1 від 04.03.2015 року за адресою: м. Бахмут, вул. Леваневського, 36/3 (а.с.21).

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі Постанова №509).

Відповідно до п.6 Постанови №509 строк дії такої довідки становить шість місяців з дати її видачі.

У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 352 (далі - Постанова №352) «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509» внесено зміни у Постанову №509, зокрема, пункт шостий викладено в новій редакції. Згідно з п.6 довідка, видана до 20 червня 2016 р., яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються , зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. При цьому повноваженнями приймати закони наділена лише Верховна Рада України (ст.91 Конституції України). Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч.2 ст.8 Конституції України).

Конституційне поняття «закон України» не підлягає розширеному тлумаченню, це нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Водночас, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено законами.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення територіальними органами Пенсійного фонду не сумісне з дотриманням вимог чинного Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Особливу увагу слід звернути на те, що у преамбулі до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відтак, припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є обєктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа Європейського суду з прав людини «Мюллер проти Австрії», 1975 рік) та повязане з правом мирно володіти своїм майном.

Оцінюючи докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що позовні вимоги про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачеві пенсії з 01 березня 2016 року та зобовязання нарахування та виплати пенсії з цього часу підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 71, 86, 160, 161, 162, 167, 183-2, 257Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року з наступними змінами, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року.

Зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити належну пенсію ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н. . Фролова