Справа № 466/2134/16-а
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9291/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бурновської Н.В., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Дутка І.С.,

представників відповідачів Гіра О.І., Кулініч О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2017 року про передачу справи за підсудністю у справі № 466/2134/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - Позивач, ОСОБА_3.) звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова (далі - УПФУ в Шевченківському районі), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07.07.2016 адміністративну справу № 466/2134/16-а за позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії передано на розгляд Львівського окружного адміністративного суду за предметною підсудністю.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2017 року адміністративну справу № 466/2134/16-а за позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Шевченківському районі, ГУ ПФУ про визнання протиправним рішення та зобов'язання поновити виплату пенсії передано за предметною підсудністю до Шевченківського районного суду міста Львова.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова (далі - Личаківське ОУПФ) подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2017 року про передачу справи за підсудністю та постановити нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що предметом оскарження є відповідь УПФУ в Шевченківському районі, яка надана в порядку Закону України «Про звернення громадян», що в силу дії ст. 18 КАС України не належить до предметної підсудності Шевченківського райсуду м. Львова.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідачів, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що Позивач просить визнати протиправним рішення від 17.07.2015 № Ш-88 УПФУ в Шевченківському районі про відмову у поновленні виплати пенсії ОСОБА_3 за період з 01.08.2014 по червень 2015 року та зобов'язати УПФУ в Шевченківському районі та ГУ ПФУ поновити виплату пенсії за період з 01.08.2014 по 30.04.2016 ОСОБА_3

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ (підвідомчість справ) визначена ст. 17 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Закріплений у КАС України принцип підсудності розмежовує справи адміністративної юрисдикції у межах системи адміністративних судів між окремими її елементами. На відміну від юрисдикції, підсудність розмежовує компетенцію між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення справ, віднесених до їх юрисдикції.

Відповідно до ст. ст. 18, 19, 20 КАС України встановлено предметну, територіальну та інстанційну підсудність.

Предметна підсудність визначає компетенцію різних ланок судової системи по розгляду адміністративних справ по першій інстанції залежно від предмета спору або суб'єктного складу сторін спірних правовідносин. Таке розмежування компетенції судових органів обумовлюється міркуваннями публічно-правового характеру стосовно найкращої організації судової влади - щоб створити для осіб, які потребують судового захисту, найбільш сприятливі умови для участі в судочинстві, для залучення всіх заінтересованих осіб і доказів у справі.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 18 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

З аналізу вищенаведених норм КАС України, а також із назви самої статті «Предметна підсудність адміністративних справ» вбачається, що визначальним при з'ясуванні компетентного суду для розгляду і вирішення спору має бути предмет позову.

Апеляційним судом встановлено, що між Позивачем і відповідачами наявний спір, який виник з приводу поновлення виплати пенсії Позивачу.

Відповідно до наданих Вищим адміністративним судом України роз'яснень у п. 6 Постанови Пленуму «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАСУ під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 № 2, у разі відкриття провадження в адміністративній справі без дотримання правил предметної підсудності суд повинен передати справу на розгляд адміністративного суду, якому вона підсудна, незалежно від того, на якій стадії розгляду справи виявлено порушення правил цієї підсудності, оскільки суд, який відкрив провадження у справі з таким порушенням, не є компетентним у її розгляді. Порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо передачі адміністративної справи № 466/2134/16-а за позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Шевченківському районі, ГУ ПФУ про визнання протиправним рішення та зобов'язання поновити виплату пенсії за предметною підсудністю до Шевченківського районного суду міста Львова.

Посилання апелянта на те, що Позивач фактично оскаржує відповідь УПФУ в Шевченківському районі, надані в порядку Закону України «Про звернення громадян», а не рішення, дії чи бездіяльність, пов'язані з пенсійними виплатами, не узгоджується з матеріалами справи, оскільки з позовних вимог прямо вбачається, що предметом спору у справі, яка розглядається, є саме відмова відповідачів поновити виплату пенсії Позивачу.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2017 року про передачу справи за підсудністю у справі № 466/2134/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська

Повний текст складено 20.10.2017