Справа № 361/1288/16-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2017 р. м. Київ К/800/25043/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Пасічник С.С.,

Рецебуринського Ю.Й.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області (далі - Управління СЗН) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Управління СЗН щодо відмови у встановленні йому статусу інваліда війни та видачі посвідчення; зобов'язати Управління СЗН встановити йому статус інваліда війни та видати посвідчення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідом ІІ групи з 8 липня 2015 року. Причиною інвалідності є захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII) має право на встановлення йому статусу інваліда війни.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2016 року позов задоволено. Визнано дії Управління СЗН щодо відмови ОСОБА_4 у встановленні статусу інваліда війни протиправними та зобов'язано встановити йому статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Управління СЗН встановити ОСОБА_4 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни скасовано та ухвалено нове яким зобов'язано Управління повторно розглянути питання щодо встановлення ОСОБА_4 статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухваленого ним рішення та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом ІІ групи з 8 липня 2015 року. Причиною інвалідності є захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК № 0435021 та експертним висновком №26 від 26 червня 2015 року.

15 грудня 2015 року з метою отримання статусу інваліда війни та відповідного посвідчення ОСОБА_4 звернувся до Управління із заявою та надав відповідні документи: копію паспорта, копію трудової книжки, копію маршрутного листа, копію експертного висновку № 26 від 26 червня 2015 року, копію довідки до акту огляду МСЕК від 8 липня 2015 року, копію інформаційної довідки про участь у формуваннях Цивільної оборони, копію посвідчення особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом від 17 грудня 2015 року № 01-12/9849 відповідач відмовив у задоволенні його заяви, посилаючись на те, що надані документи не містять інформації про залучення до формувань Цивільної оборони.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відмовляючи позивачу в наданні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, діяв в порушення вимог законодавства і прав позивача, оскільки останнім було надано достатньо доказів наявності підстав для встановлення йому такого статусу згідно з пунктом 9 частини другої статті 7 Закону № 3551-XII. У зв'язку з чим, з метою повного захисту прав та інтересів позивача вийшов за межі заявлених позовних вимог та зобов'язав відповідача вчинити дії щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на встановлення статусу учасника війни та видачу посвідчення інваліда війни, однак, зобов'язуючи відповідача надати позивачу статус ветерана війни та видати відповідне посвідчення, суд першої інстанції перебрав на себе повноваження органів праці та соціального захисту населення, чим допустив порушення норм права.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком апеляційного суду з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону № 3551-XII до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з пунктом 12 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, посвідчення, зазначені в пунктах 3, 4 і 5, зокрема, «Посвідчення інваліда війни» видаються інвалідам війни на підставі одного з таких документів: «Удостоверение инвалида Отечественной войны», «Удостоверение инвалида о праве на льготы», для малолітніх в'язнів - «Удостоверение» і довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, довідки, видані органами Міноборони, МВС, Держспецзв'язку, МНС, СБ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Мінпраці.

Пунктами 7, 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 № 302, визначено, що, зокрема, «Посвідчення інваліда війни» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина на підставі довідки МСЕК про групу та причину інвалідності.

Своїми листами від 28 листопада 2005 року № 02-10047/271 та 30 грудня 2008 року № 02-17796/284 Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи роз'яснено, що залучення до складу формувань Цивільної оборони для участі в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується довідками, виданими відповідними підрозділами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 8 листопада 2005 року міститься висновок про те, що підставою для встановлення статусу інваліда війни є посвідчення громадянина, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка, що підтверджує залучення особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, до складу формування Цивільної оборони, видана органами Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 6 липня 1975 року № 90, «в состав формирований зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет. Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников».

Виходячи з вимог діючого законодавства, для набуття статусу інваліда війни, позивач отримав від Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи вказану інформаційну довідку на підтвердження його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що надані позивачем документи підтверджують факт його участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, та, відповідно, дають йому право на встановлення статусу інваліда війни та отримання посвідчення інваліда війни.

Що ж стосується висновку апеляційного суду з приводу того, що зобов'язавши відповідача здійснити відповідні дії, суд першої інстанції втрутився в дискреційні повноваження органів праці та соціального захисту населення, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке суб'єкт владних повноважень чи інший суб'єкт при здійсненні владних управлінський функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли він може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто здійснення дискреційних повноважень може, в деяких випадках, передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дій.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. При цьому, суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність критеріям, закріпленим частини третьої статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Разом з тим, у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, обґрунтовано вийшов за межі заявлених позовних вимог та правомірно зобов'язав відповідача вчинити дії щодо встановлення позивачу статусу інваліда війни та видачі йому відповідного посвідчення.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дав належну оцінку доказам, зібраним по справі, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, то його законне і обґрунтоване рішення скасовано апеляційним судом безпідставно.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 222, 226, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року скасувати.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2016 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

С.С. Пасічник

Ю.Й. Рецебуринський