Справа № 333/4322/17
Суддя: Варнавська Л. О.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/4322/17
Провадження №2-а/333/234/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2017 р. Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л. О.

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача і зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач отримував пенсію за вислугу років як працівник локомотивних бригад відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб». Після призначення цієї пенсії він продовжував працювати, сплачуючи страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. З 27 липня 2016 р. позивач перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком. При розрахунку розміру пенсії за віком відповідач використав показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 р., посилаючись на вимоги ст. 45 ч.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». За захистом свого права він звернувся до суду щодо невірного обчислення та виплати пенсії. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2016 р. його позов задоволено, відповідача зобов'язано здійснити перерахування пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком. В мотивувальній частині цієї постанови вказано, що у розумінні Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсіонером позивач не був та пенсія за віком йому призначена вперше. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 року постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2016 року - залишено без змін. 21 червня 2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію. Листом від 13 липня 2017 р. відповідач повідомив, що він не має права на таке підвищення пенсії, оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалась пенсія за вислугу років. Вказані дії відповідача позивач вважає незаконними, оскільки пенсія за віком йому призначалась вперше. З наведених підстав позивач просить суд визнати вказані дії відповідача протиправними та зобов'язати перерахувати і виплачувати йому з 01 лютого 2016 р. пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 18%. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав.

Представник відповідача надіслав до суду заперечення, в яких зазначив, що дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відповідають чинному законодавству України. Позивач 27.07.2016 р. звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком. Пенсія йому призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Здійснити перерахунок пенсії відповідно до ч.1 ст. 29 вказаного Закону неможливо, оскільки 05.05.2010 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наданими позивачем документами встановлено, що ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб», перебуваючи на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізької області, продовжуючи працювати.

01 лютого 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач призначив позивачеві пенсію за віком з урахуванням середньої заробітної плати по народному господарству України за 2007 р., посилаючись на ст. 45 ч.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з таким порядком обчислення пенсії, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання дій відповідача протиправними і зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2016 р. позов ОСОБА_1 задоволено, відповідача зобов'язано перерахувати позивачеві пенсію за віком з 01.02.2016 р. відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

21 червня 2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням підвищення, передбаченого ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

Листом від 13 липня 2017 р. відповідач відмовив позивачеві у перерахунку пенсії з вказаних підстав, оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалась пенсія за вислугу років.

Відмову відповідача у перерахунку позивачеві пенсії суд вважає протиправними з наступних підстав.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно зі ст. 29 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

В судовому засіданні встановлено, що позивач отримав право на пенсію за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» після досягнення 60-річного віку, 22 січня 2013 р. Оскільки із заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся 21 червня 2017 р.,тобто після досягнення віку 63 років, минуло 36 місяців, отже він має право на підвищенням розміру пенсії, передбачене ст. 29 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Посилання представника відповідача на те, що з 05.05.2010 р. позивач отримував пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб» не береться судом до уваги з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсіонер це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Аналіз зазначених вище норм законодавства свідчить про те, що законодавець пов'язує призначення пенсії з підвищенням її розміру особі, яка набула право саме на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивач раніше отримував пенсію за другим законом - Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ця обставина не впливає на призначення пенсії з підвищенням відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З наведених вище підстав суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у перерахуванні і виплаті позивачеві пенсії за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є протиправними.

Для поновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача перерахувати і виплачувати йому з 22 червня 2017 р. пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 18%. Позовні вимоги про перерахунок пенсії з 01.02.2016 року, тобто з дати призначення пенсії за віком задоволенню не підлягають, оскільки з відповідною заявою, в якій позивач просив нарахувати йому пенсію із застосуванням підвищення, він звернувся саме 21.06.2017 року, саме з цієї дати відповідачу необхідно нарахувати пенсію із застосуванням підвищення.

У відповідності зі ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн. Вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн. компенсації не підлягають, оскільки представник позивача не приймав участь в судових засіданнях, а відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Керуючись ст. 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у із застосуванням положень ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 21 червня 2017 р. пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 18%, в решті позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн. із Державного бюджету України.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, з подачею її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуюча Л.О. Варнавська