Справа № 654/1712/17
Суддя: Францішко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 654/1712/17
Провадження № 2-а/654/45/2017
П О С Т А Н О В А

10.10.2017 м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
за участю секретаряОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голопристанського районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до поліцейського УПП в м. Миколаєві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20.06.2017 поліцейським УПП в місті Миколаїв молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 було винесено постанову серія БР №710340 про притягнення позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП (за керування з неосвітленим номерним знаком) та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу 170 (сто сімдесят) грн. Позивач вважає, що винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В останнє судове засідання позивач не зявився, про місце, дату та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлялися.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті вони у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи судом було встановлено, що 20.06.2017 поліцейським УПП в м. Миколаєві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 було винесено постанову серія БР №710340 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП з накладенням на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 170 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 20.06.2017 відповідач, керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим скоїв порушення п. 2.9 (в) ПДР України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 2.3 (б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Також, згідно з п. 2.9 (в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідальність за експлуатацію водієм транспортного засобу з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

У своєму позові позивач ОСОБА_3 посилається, що справу про адміністративне правопорушення було безпідставно розглянуто на місці зупинки транспортного засобу із посиланням на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015.

Однак, відповідно до висновків, викладених у даному рішенні, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Такий висновок ґрунтувався на тому, що до переліку адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, не відносяться правопорушення передбачені ст. 121 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами у справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_3 є пояснення свідка ОСОБА_5, що засвідчив експлуатацію транспортного засобу з неосвітленим номерним знаком, відмову від предявлення документів для складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, а також відмову від отримання копії постанови. Також доказом є відеозапис з нагрудного відеореєстратору посадової особи поліції, на якому зафіксовано факт правопорушення та процедуру винесення постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

За таких обставин, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що відповідач діяв відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення відносно ОСОБА_3 призначено відповідно до норм цього Кодексу, в межах санкції ч. 6 ст. 121 КУпАП, у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обовязків.

Посилання позивача на те, що він не порушував Правил дорожнього руху, не можуть бути прийняті судом як докази відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки з матеріалів, доданих до заперечень, зокрема з відеозапису нагрудного відеореєстратора посадової особи поліції, вбачається, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 69, 71, 86, 158-163 КАС України, КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до поліцейського УПП в м. Миколаєві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1