Справа № 643/8944/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 р.Справа № 643/8944/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 14.08.2017 по справі № 643/8944/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання дій незаконними,зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1.) звернулася до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - УПФУ в Московському районі м. Харкова), в якому просить визнати незаконними дії УПФУ в Московському районі м. Харкова щодо перерахунку пенсії, зобов'язати УПФУ в Московському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії по ставці 89% від сум заробітної плати із збереженням індексації пенсії на підставі довідок від 22.06.2017 №473/К20-38-05-30, від 22.06.2017 № 474/К/20-38-05-30 та від 22.06.2017 №475/К/20-38-05-30, які видані Східною об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Харківській області, враховуючи для обчислення індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань та винагороду за вислугу років (19 років 1 місяць) 35%.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 14.08.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано незаконними дії УПФУ в Московському районі м. Харкова щодо перерахунку пенсії.

Зобов'язано УПФУ в Московському районі м. Харкова провести позивачці перерахунок пенсії по ставці 89% від сум заробітної плати із збереженням індексації пенсії на підставі довідок від 22.06.2017 №473/К20-38-05-30, від 22.06.2017 № 474/К/20-38-05-30 та від 22.06.2017 №475/К/20-38-05-30, які видані Східною об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Харківській області, враховуючи для обчислення індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань та винагороду за вислугу років (19 років 1 місяць) 35% з 22.06.2017 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Скориставшись правом подання заперечень на апеляційну скаргу, позивачка вказала, що не згодна з апеляційною скаргою, просила відмовити в її задоволенні.

Відповідно до приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2, ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку у УПФУ в Московському районі м. Харкова та з червня 2011 року одержує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу".

22 червня 2017 року позивачка звернулася з заявою до відповідача про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати та винагороди 35% за вислугу років з урахуванням загального стажу на підставі наданих нею довідок від 22.06.2017 №473/К20-38-05-30, від 22.06.2017 № 474/К/20-38-05-30 та від 22.06.2017 №475/К/20-38-05-30, які видані Східною об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Харківській області (а.с. 9, 12-14).

Протоколом УПФУ в Московському районі м. Харкова по розгляду спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій від 26.06.2017 року позивачці відмовлено в перерахунку пенсії із розрахунку 89% середньої заробітної плати із збереженням індексації пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, в зв'язку з тим, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ, відповідно до якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який не передбачає можливості перерахунку пенсії у році підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям (а.с. 11).

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані державним службовцем суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України "Про державну службу", який був чинним на момент виникнення у позивача права на пенсію та у відповідній редакції (далі - Закон № 3723-XII), "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР), "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 4 статті 37 Закону № 3723-XII (нормативно-правового акту, який діяв на момент призначення пенсії), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Частиною 1 статті 1 Закону № 108/95-ВР передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень частини 2 статті 33 Закону № 3723-XII, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону № 1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У статті 41 Закону № 1058-IV визначено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що отримувані державним службовцем суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічний правовий висновок був викладений Верховним Судом України в постанові від 16.09.2014 у справі № 21-314а14, що у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, та є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оскільки страхові внески та з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування були нарахований на всі виплати індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та винагороду за вислугу років, отриманих позивачкою у період з 01.06.2009 по 31.05.2011, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками, то в даному випадку присутні достатні та необхідні правові підстави для врахування сум зазначених виплат при обчисленні пенсії позивачці.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що з 01.06.2015 норми Закону України "Про державну службу", в тому числі ті, що регулюють порядок здійснення перерахунку пенсій державним службовцям скасовано на підставі Закону України від 02.03.2015 N 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (далі - Закон N 213-VIII), у зв`язку з чим підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу відсутні, а також те, що Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІ (далі - Закон № 889-VІІ) не передбачено проведення перерахунку пенсії, в тому числі призначених відповідно до Закону № 3723-ХІІ, колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону N 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", Про статус народного депутата України", Про Кабінет Міністрів України", Про судову експертизу", Про національний банк України", ;Про службу в органах місцевого самоврядування", Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Колегія суддів зазначає, що виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, положення п. 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

При цьому, спірним є питання не про право позивачки на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а про право на виплату пенсії, обчисленої з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (з 01.01.2011 - єдиний внесок) , та на врахування яких позивачка мала право під час призначення пенсії, тобто фактично спір стосується питання виправлення помилок, що були допущені під час призначення пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що право на виплату пенсії з урахуванням спірних складових заробітної плати надано позивачці з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене з підстав того, що нас звернення із заявою про перерахунок пенсії із включенням до заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, спірних виплат, Законом № 889-VІІ не передбачено проведення перерахунку пенсії, в тому числі призначених відповідно до Закону № 3723-ХІІ, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Проаналізувавши інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 196, 197, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 14.08.2017 по справі № 643/8944/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає в силу приписів ч. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.