Справа № 826/17527/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» звернулось до суду з позовом до Головного управління Держспоживінспекції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови від 31.10.2016 №012.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновки акту перевірки законодавства про захист прав споживачів від 13.09.2016 №0042, зокрема, що виробником дизельного палива є Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» є безпідставним, що вказує на протиправність прийнятої на підставі такого висновку постанови.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, письмових заперечень проти позову не надав.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області проведено планову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів, за результатом якої складено акт від 13.09.2016 №0042 (далі – акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено наступні порушення:

- Відсутня достовірна інформація про дату виготовлення палива дизельного Єтко-ДП-Л-Євро5-В0, отриманого по товарно-транспортним накладним №BR-3132 від 05.05.2016 та №BR-4650 від 20.08.2016, а саме: в паспорті якості №653 від 05.05.2016 зазначена дата виготовлення 07.04.2016, а фактично дата виготовлення 05.05.2016 відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-3132 від 05.05.2016, в паспорті якості №1284 від 20.08.2016 зазначено дату виготовлення 03.08.2016, а фактично дата виготовлення 20.08.2016, відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-4650 від 20.08.2016, що є порушенням ст.. 3, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», пп. 9, 14, 27, 29 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442;

- Відсутня достовірна інформація про виробника та його місцезнаходження палива дизельного Єтко-ДП-Л-Євро5-В0, а саме: в паспорті якості №653 від 05.05.2016 завод-виробник зазначено ТОВ «Лукойл-Волгограднафтопереробка», а фактично виробником дизельного палива є Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-3132 від 05.05.2016; в паспорті якості №1284 від 20.08.2016 завод-виробник зазначено ТОВ «Лукойл-Волгограднафтопереробка», а фактично виробником дизельного палива є Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-4650 від 20.08.2016, що є порушенням п. 16 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442, п. 10 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного , суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927;

- Відсутні декларації про відповідність на паливо дизельне Єтко-ДП-Л-Євро5-В0 отриманого по товарно-транспортним накладним №BR-3132 від 05.05.2016 та №BR-4650 від 20.08.2016;

- Нафтопродукти позначені з порушенням вимог Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного , суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927: в розрахункових документах позначено Бензин А-95 Євро, необхідно бензин А-95-Євро-5-Е5, в розрахункових документах позначено бензин А-92 Євро, необхідно бензин А-92-Євро5-Е5, в розрахункових документах позначено ДТ Евро марки F вид I, необхідно ДП-Л-Євро5-В0, в розрахункових документах позначено ДП Єкто, необіхно Єкто-ДП-Л-Євро5-В0.

- У зв’язку з виявленими порушеннями, на підставі акту перевірки відповідачем прийнято постанову про накладення стягнено, передбачених ст.. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 31.10.2016 УЗС № 012, якою за порушення позивачем п. 16 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442, п. 10 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного , суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 (відсутня достовірна інформація про виробника та його місцезнаходження палива дизельного Єтко-ДП-Л-Євро5-В0, а саме: в паспорті якості №653 від 05.05.2016 завод-виробник зазначено ТОВ «Лукойл-Волгограднафтопереробка», а фактично виробником дизельного палива є Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-3132 від 05.05.2016; в паспорті якості №1284 від 20.08.2016 завод-виробник зазначено ТОВ «Лукойл-Волгограднафтопереробка», а фактично виробником дизельного палива є Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-4650 від 20.08.2016), до позивача застосовано штраф у розмірі 53 000,78 грн.

Як встановлено пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право, зокрема, перевіряти додержання суб'єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб'єктів.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.. 5 названого Закону планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Протягом одного року проведення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта господарювання не допускається.

Згідно статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Пунктом 2.7 Порядку №310 визначено, що перед проведенням планової перевірки відповідний орган з питань захисту прав споживачів надсилає суб'єкту господарювання письмове повідомлення про проведення планової перевірки не пізніше ніж за десять днів до дня її проведення.

Згідно частини шостої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Як зазначено вище, за результатом проведення планової перевірки позивача, відповідачем складено акт від 13.09.2016 №0042 та прийнято оскаржувану постанову, отже при прийняття постанови відповідач діяв відповідно до згадуваних норм законодавства.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем п. 16 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442, п. 10 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного , суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 (відсутня достовірна інформація про виробника та його місцезнаходження палива дизельного Єтко-ДП-Л-Євро5-В0), суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону №1023-XII споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

При цьому, споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів (ч. 2 ст. 4 Закону №1023-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 затверджено «Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами» (далі – Правила №1442), які визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Правила поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України, які зареєстровані в установленому порядку.

Відповідно до п. 9 Правил №1442 суб'єкт господарювання, що здійснює продаж нафтопродуктів, зобов'язаний своєчасно надати споживачеві необхідну доступну та достовірну інформацію про нафтопродукти, а також на вимогу споживача - копію документа про якість (паспорт якості) та копію декларації про їх відповідність.

Така інформація доводиться до відома споживачів шляхом зазначення у супровідній документації, що додається до нафтопродуктів, на етикетці (для розфасованих нафтопродуктів), а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для відповідного виду продукції.

В інформації про нафтопродукти зазначаються: найменування, марка та вид нафтопродуктів; дані показників їх якості; ціна; правила та умови їх ефективного і безпечного використання; для розфасованих нафтопродуктів - номінальна кількість товару в одиниці маси, об'єму або іншої фізичної величини, а також гранично допустимі відхилення від номінальної кількості або посилання на нормативний документ, згідно з яким їх установлено; відомості про умови зберігання, строк придатності, необхідні дії споживача після його закінчення, а також можливі наслідки в разі невчинення таких дій; відомості про виробника, його місцезнаходження та контактна інформація; найменування та місцезнаходження суб'єкта господарювання, який виконує функції з прийняття претензій від споживача.

Інформація подається споживачеві згідно із законодавством про мови.

Суб'єкт господарювання зобов'язаний поінформувати споживача про можливість виникнення небезпеки для життя, здоров'я споживача та його майна, навколишнього природного середовища у разі порушення правил пожежної та екологічної безпеки під час поводження з нафтопродуктами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 відповідно до статті 14 Закону України «Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності» затверджено Технічний регламент щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (далі – Технічний регламент), який встановлює вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (далі - палива), що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров'я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів.

Пунктами 7-9 Технічного регламенту встановлено, що під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах.

На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність.

Кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

Згідно п. 13 Технічного регламенту за екологічними показниками встановлено такі екологічні класи дизельного палива: Євро3, Євро4, Євро5.

Дизельне паливо повинно відповідати вимогам, наведеним у додатку 3 до цього Технічного регламенту.

Дизельне паливо може містити барвники та речовини-маркери.

Можливе додавання до дизельного палива добавок (присадок), добавок на основі метилових/етилових естерів жирних кислот, які не погіршують експлуатаційних показників палива, не впливають негативно на екологічні, енергетичні та економічні показники двигунів, що підтверджено результатами випробувань, та допущені до застосування в установленому порядку.

Відповідно до пп. 4.3.3 ДСТУ 7688:2015 для покращення експлуатаційних показників якості дизельного палива дозволено додавання інших добавок (присадок), які не впливають негативно на екологічні, енергетичні та економічні показники двигунів, що підтверджено результатами випробувань, та допущені до застосування в установленому порядку.

Пунктом 8 Технічного регламенту встановлено, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Згідно п. 9 Технічного регламенту документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

З вказаного слідує, що паспорт якості містить в собі інформацію, зокрема, про дані про вид та кількість добавок (присадок).

Як супровідний документ до пального Экто-ДП-Л-Євро5-В0 позивачем надано паспорт якості від 05.05.2016 №653 та акти змішування нафтопродуктів № BR-3132 від 05.05.2016, № BR-4650 від 20.08.2016 відповідно до якого до ДП Экто-ДП-Л-Євро5-В0 додається багатофункціональна присадка Хайтек-4678. Згідно Технологічної інструкції удосконалення якості автомобільних бензинів підвищеної якості згідно з ДСТУ 4840:2007 з метою отримання дизельного палива з торговим знаком «Экто» в умовах ПП «Лукойл-Україна» на нафтобазі в м Бориспіль, Київської обл. (далі - Технологічна інструкція), удосконалення здійснюється ПІІ «Лукой-Україна» за допомогою додавання мийного додатку Hitec- 4678.

Водночас, розділ 2 Технологічної інструкції зазначає характеристики саме виготовленої продукції. Розділ 5 «Контроль технологічного процесу» зазначає, що ПІІ «Лукой-Україна» щоквартально проводить аналітичний контроль ДП в акредитованих випробувальних лабораторіях за всіма показниками ДСТУ 4840:2007. Крім того, в розділі 5 «Контроль технологічного процесу» вказано, що виробник палива дизельного підвищеної якості з торговим знаком «ЄКТО» користується даними паспорту заводу-виробника або сертифікаційного протоколу випробувань.

З огляду на викладене вище, в паспорті якості на дизельне паливо Экто-ДП-Л-Євро5-В0 з торговим знаком «Экто» зазначено інформацію про виробника продукції ООО «Лукойл-Волгограднефтепереработка» та вказано, що з метою покращення експлуатаційних та екологічних якостей пального введена комплексна добавка Хайтек 4678, концентрація 0,025% об. Проте, ООО «Лукойл-Волгограднефтепереработка» не може вважатися виробником дизельного палива Экто-ДП-Л-Євро5-В0 з торговим знаком «Экто» і не несе відповідальність за дизельне паливо Экто-ДП-Л-Євро5-В0 з торговим знаком «Экто».

З огляду на викладене висновок відповідача про порушення позивачем, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442, п. 10 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 знайшов підтвердження під час вирішення справи, що вказує на обґрунтованість постанови прийнятої на підставі такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (ч. 1 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень довід суду правомірність оскаржуваної постанови, у той час коли, позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтується його вимоги.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку що позов підлягає не задоволенню.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 94, 122, 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.І. Келеберда