Справа № 524/800/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 жовтня 2017 року м. Київ К/800/34768/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Бойкової Анни Юріївни, третя особа - Департамент патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Автозаводського районного суду м.Кременчука з вказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 27 січня 2017 року серії АР №814646, винесену інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Бойковою Анною Юріївною у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено стягнення у виді штрафу 425,00 грн.; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, Департамент патрульної поліції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Суди встановили, що 27 січня 2017 року інспектором роти №2 Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Бойковою Анною Юріївною винесено постанову серії АР №814646 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Як зазначено у вказаній постанові, ОСОБА_1 о 23 годині 35 хвилин 27 січня 2017 року, керуючи автомобілем "Mersedes Benz", д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Європейської та проспекту Свободи в м. Кременчуці здійснив рух на жовтий сигнал світлофору, який забороняє рух, чим порушив п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Згідно зі статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що правопорушення має бути зафіксовано у будь-який спосіб, передбачений статтею 251 КУпАУ, зокрема відеозаписом або протоколом про адміністративне правопорушення.

Судами попередніх інстанції було досліджено наданий відповідачем відеозапис нагрудної камери патрульного, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомлено про причину зупинки, а саме порушення вимог п.п. «ґ» п.8.7.3 Правил дорожнього руху України, роз'яснено положення статей 307, 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.287-289 КУпАП, права, передбачені ст.268 КУпАП.

Разом з тим, відповідачем не надано до матеріалів справи відеозапису, яким би було зафіксовано порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України і розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

У зв'язку з тим, що відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у випадках оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів п.5 ч.5 ст.214 КАС України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Бойкової Анни Юріївни, третя особа - Департамент патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник