Справа № 205/4718/17
Суддя: Шавула В. С.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06.10.2017 Єдиний унікальний номер 205/4718/17
Провадження №2а/205/182/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Романової А.О.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_2, Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 25 липня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним адміністративним позовом (а.с.1-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 липня 2017 року відносно нього відповідач виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 120355 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн., за порушення ч.3 ст. 122 КУпАП.

Згідно вищевказаної постанови 04.07.2017 року об 14-34 год. позивач здійснив стоянку на вїзді до прилеглої території, чим унеможливив рух інших транспортних засобів, чим порушив п.15.10. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає вищезазначену постанову та дії інспектора незаконними, у звязку з чим, вимушений був звернутись до суду із даним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ЕАА № 120355 від 04.07.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В ході розгляду справи до участі в якості співвідповідача залучено Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі.

Позивач в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_3, в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду представник надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати в письмовому провадженні (а.с.27).

Відповідач інспектор 6 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпрі лейтенант поліції ОСОБА_2, в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надсилав.

Співвідповідач - департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_4, в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду представник надав письмові заперечення на позовну заяву, в яких проти вимог позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні (а.с.14-16).

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вважає за можливе, у відповідності до частини 4 статті 128 КАС України, вирішити справу у відсутність особи, що не зявилась у судове засідання.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ЕАА № 120355 від 04 липня 2017 року, прийнятою інспектором 6 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпрі лейтенантом поліції ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. (а.с.5).

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 04.07.2017 року об 14-34 год. в м. Дніпрі шосе криворізьке 16/1 км, водій здійснив стоянку на вїзді до прилеглої території, унеможлививши рух інших транспортних засобів, чим порушив п.15.10. ПДР України «Порушення стоянки».

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В розділі 33 «Дорожні знаки» п. 15.10. «Стоянка забороняється» Правил дорожнього руху України визначено, що стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У відповідності до ст.. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова відповідає вказаним вимогам ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки санкція ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255,00 грн.

В той самий час, згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Однак позивачем не було надано доказів по справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії працівника патрульної поліції ОСОБА_2 щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП на позивача є правомірними та законними.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, засад розумності та справедливості, приходить до висновку щодо безпідставності позовних вимог, а винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною і тому має бути залишена без змін.

Керуючись Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, ст.ст. 9, 10, 11, ч.1 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 7, 8, 11, 17, 69, 71, 86, 89, 94, 104, 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд,

В С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_2, Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі про скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С. Шавула