Справа № 583/1463/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 р. Справа № 583/1463/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.06.2017р. по справі № 583/1463/17

за позовом ОСОБА_1

до Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (надалі по тексту відповідач), в якому, просив суд:

- визнати протиправними дії Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України в сумі 1197,91 гривень за 2007 рік при призначенні пенсії ОСОБА_1;

- зобов'язати Охтирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013- 2015 роки.

Постановою Октябрського міськрайонного суду Сумської області від 29.06.2017 року зазначений позов задоволено.

Визнано протиправними дії Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників галузі економіки України в сумі 1197,91 грн. за 2007 рік при призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано Охтирське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Сумської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013-2015 роки.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ч. 1 ст. 40, ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення», Закону України «Про судовий збір», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477, ч. 2 ст. 8, ч. 2 ст. 99, ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України просить суд апеляційної інстанції постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримував пенсію за вислугою років з 13.03.2002 року по 01.09.2016 року (а.с.21).

15.09.2016 року ОСОБА_1 . звернувся до Охтирського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Сумської області з заявою про перерахунок пенсії (а.с.22).

З матеріалів пенсійної справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Для обчислення пенсії врахована заробітна плата за період з 01.07.2000 року по 31.08.2016 року, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 1436,79 грн., коефіцієнт заробітної плати становить 1199,41 грн. Страховий стаж складає 41 рік 5 місяців 24 дні, коефіцієнт стажу становить 0,55913 (а.с.29-68).

26.05.2017 р. листом № Г-67 відповідач повідомив позивача про те, що підстави для перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 роки не має (а.с.4).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що призначення пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік є неправомірним, оскільки позивачу призначено пенсію за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший, а тому при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком Охтирське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Сумської області повинно було застосувати заробітну плату в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарних роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013 р., 2014 р., 2015 р.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Пункт 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено види пенсій, а саме пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Згідно ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, які мають право на пенсію за цим Законом та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за їх вибором.

Так, позивачу було призначено пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Між тим, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначають різні підходи (формули) обчислення пенсії за вислугу років та пенсії за віком. Зокрема, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачено при обчисленні пенсії за вислугу років застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні.

За призначенням пенсії відповідно до Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" 15.09.2016 р. ОСОБА_1 звернувся вперше.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із заявою про призначення пенсії за віком, позивач не просив призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Колегія суддів зазначає, що при призначенні позивачу пенсії за віком, застосуванню підлягає ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої для обчислення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року у справі № 21-612а 14.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на постанову Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказаною постановою передбачено порядок проведення перерахунку пенсії, а позивач звернувся з заявою про призначення пенсії, а тому приписи вказаної постанови застосуванню до вказаних правовідносин не підлягають.

Доводи відповідача щодо правомірності переведення позивача на інший вид пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не надано доказів бажання позивача при переведенні врахувати саме показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції висновків Європейського суду з прав людини по справі за заявою ОСОБА_2 проти України №43331/12 від 03 червня 2014 року, оскільки у вказаній справі були предметом розгляду зовсім інші обставини ніж по цій справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Між тим, колегія суддів вважає, що позивачем пропущено строки звернення до суду щодо частини позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про правильність застосування строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі особистої заяви від 15.09.2016 р. позивача було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.22).

Таким чином, порушення прав позивача в частині призначення пенсії за віком із застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України в сумі 1197,91 гривень за 2007 рік та виплати пенсії із застосуванням цього показника відбувалось періодично, починаючи з 15.09.2016 року, а тому кожного місяця, не отримуючи пенсію у відповідному розмірі позивач був обізнаний про порушення його прав.

Разом з тим, до Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про перерахунок та виплату пенсії за минулий час із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, ОСОБА_1 звернувся 18.05.2017 р.

Листом від 26.05.2016 року № Г-67 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, а саме за 2013-2015 роки.

На підставі отриманої відповіді, ОСОБА_1 звернувся з позовом про захист своїх порушених прав до суду 12.06.2017 р.

Таким чином, враховуючи приписи п. 2 ст. 99 КАС України, права позивача підлягають захисту з 12.12.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Між тим, колегія суддів зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин, оскільки не отримуючи з 15.06.2016 року кожного місяця пенсію позивач був обізнаний про порушення його прав та мав змогу звернутись до суду за їх захистом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013-2015 роки підлягають задоволенню, саме з 12.12.2016 року.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, щодо неправомірності стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області судових витрат на користь позивача по сплату судового збору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зазначена вище норма не містить особливостей про розподіл судових витрат щодо суб'єкта владних повноважень, який звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було сплачено судовий збір у сумі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.783084958.1 від 12.06.2017 р. (а.с.1).

Таким чином, розподіл судових витрат здійснено судом у порядку, передбаченому ст. 94 КАС України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порядку розподілу судових витрат та вважає доводи апеляційної скарги необгрунтованими.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищезазначене, постанова суду першої інстанції через порушення норм процесуального права, підлягає частковому скасуванню в частині покладення обов'язку на Охтирське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Сумської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013-2015 роки, з прийняттям в цій частині нової постанови про часткове задоволення позову та зобов'язання Охтирського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Сумської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013-2015 роки з 12.12.2016 р.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області задовольнити частково.

Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.06.2017р. по справі № 583/1463/17 скасувати в частині покладення обов'язку на Охтирське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Сумської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013-2015 роки.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 щодо цієї частини позовних вимог задовольнити частково.

Зобов'язати Охтирське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Сумської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013-2015 роки з 12.12.2016 року.

В іншій частині постанову Октябрського міськрайонного суду Сумської області від 29.06.2017 року по справі № 583/1463/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.
Повний текст постанови виготовлений 23.10.2017 р.