Справа № 520/2745/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/2745/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Калініченко Л.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції на постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора патрульної поліції 2-ої роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_5, Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_4 06.03.2017 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до інспектора патрульної поліції 2-ої роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_5, Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, в якій просить суд скасувати постанову серії АР №176133 від 24.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач по справі посилався на те, що 24.02.2017 року інспектор патрульної поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_5 виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КпАП України. Постанову про адміністративне правопорушення серії АР 176133 від 24.02.2017 року позивач отримав поштою 02.03.2017 року. Позивач посилається на те, що з вказаною постановою незгоден, оскільки згідно постанови про адміністративне правопорушення від 24.02.2017 року, він - ОСОБА_4, нібито, о 19.30 год. у м. Одесі по вул. Ген. Петрова здійснив поворот ліворуч на вул. Радісна на червоний заборонений сигнал світлофора. Однак, позивач зазначає, що 24.02.2017 року о 19.30 год. він перебував в іншому місці - м. Одеса, вул. Кострова, 27, що підтверджується іншим протоколом про адміністративне правопорушення, серія БР №171309, складеним інспектор патрульної поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_6. Також позивач зазначив, що рухаючись в м. Одесі по вул. Ген. Петрова поворот ліворуч на вул. Радісна на червоний заборонений сигнал світлофора він не здійснював. Позивач, будучи незгодним з вказаною постановою, був вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції у судовому засіданні заперечувала проти задоволення адміністративного позову, під час розгляду справи надала до суду письмові заперечення проти задоволення адміністративного позову, в яких вважала позов необґрунтованим, безпідставним, просила суд відмовити у задоволенні заявлених вимогах.

Відповідач інспектор патрульної поліції 2-ої роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_4 до інспектора патрульної поліції 2-ої роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_5, Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі задоволено частково. Скасовано постанову серії АР №176133 від 24.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок. В задоволенні позову ОСОБА_4 в іншій частині - відмовлено.

На вказану постанову Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та углядається з матеріалів справи 24.02.2017 року інспектором патрульної поліції 4-го батальйону 2-ої роти Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову серії АР №176133, якою притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок.

У вказаній постанові серії АР №176133 від 24.02.2017 року інспектором було зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, що 24.02.2017 року о 19 год. 30 хв. у м. Одесі по вулиці Генерала Петрова, громадянин ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись в місті Одесі по вулиці Генерала Петрова здійснив поворот ліворуч на вулицю Радісна в місті Одесі на червоний заборонений сигнал світлофору.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно до вимог п.8.1 Правил, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7 Правил встановлено, що світлофори(додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Згідно до вимог п.8.7.3 «е», сигнали світлофора мають такі значення, зокрема: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно до вимог ч.2 ст.122 КпАП України, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст.222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема: за частинами першою, другою і третьою статті 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 і КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно до вимог ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно до вимог ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП та п.10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначає апелянт, позивачем було порушено саме п.8.7.3 «е» Правил Дорожнього Руху, тому, на його думку, позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України.

До апеляційної скарги як доказ, надано диск з відеозаписом з нагрудних камер DSJX3O1407_1407, DSJX3O0136_0136 (файли 1-; 2-; 3-; 4-).

Під час розгляду апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції було переглянуто та досліджено диск з вказаними відеозаписами, та встановлено, що о 18 годині 50 хвилин 24.02.2017 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по вулиці Генерала Петрова в місті Одесі в напрямку перехрестя з вулицею Радісна. На перехресті в лівій смузі на червоний сигнал світлофору були зупинені чотири транспортні засоби, два з яких попереду були з увімкненим аварійним сигналом, у зв'язку з перебуванням автомобілів на голювальному тросі, позаду яких стояв автомобіль марки «Тойота» та автомобіль патрульної поліції. ОСОБА_4 рухався в правій смузі, побачивши автомобілі з увімкненими аварійними сигналами, об'їхав зупинені автомобілі в лівій смузі, та зупинився попереду на перехресті на червоний сигнал світлофору. Після увімкнення зеленого сигналу світлофора, ОСОБА_4 почав рух, проїхав перехрестя, здійснивши поворот ліворуч на вулицю Радісна в місті Одесі. Після чого, автомобіль позивача наздогнав автомобіль патрульної поліції.

На підставі вищевикладеного, переглянувши вказаний відеозапис, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_4 24.02.2017 року, керуючи автомобілем марки «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Генерала Петрова в місті Одесі, зупинився на заборонений сигнал світлофору на перехресті з вулицею Радісна, та після увімкнення зеленого сигналу світлофору, почав рух, проїхав перехрестя і здійснив поворот ліворуч .

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що викладені інспектором патрульної поліції в постанові серії АР №176133, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, обставини адміністративного правопорушення не відповідають дійсності та спростовуються навіть наданим апелянтом доказом, а саме відеозаписом.

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено час скоєного адміністративного правопорушення 24.02.2017 року о 19 годині 30 хвилин, у наданих відеозаписах час викладених в постанові обставин зазначено, як 24.02.2017 року о 18 годині 50 хвилин. Також, в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії БР №171309, складений інспектором патрульної поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одеси лейтенантом поліції ОСОБА_6, в якому зазначено, що 24.02.2017 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_1, в місті Одесі по вулиці Кострова, 27, перебував в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим був зупинений. Протокол складений 24.02.2017 року о 20 годині 30 хвилин.

Відповідно до вимог статті 283 КпАП України постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, судом першої інстанції вірно встановлено невідповідність часу та дати, нібито, вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, що є порушенням вимог до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог ст.283 КпАП України.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КпАП України).

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно до вимог ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно до положень частини 6 статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Оскільки під час судового засідання суду першої та апеляційної інстанцій не знайшли свого підтвердження викладені в постанові обставини правопорушення та навпаки встановлена відсутність складу правопорушення в діях позивача, то колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що інспектором патрульної поліції 2-ої роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_5 безпідставно було винесено постанову серії АР №176133 від 24.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок, у зв'язку з чим, зазначена постанова серії АР №176133 від 24.02.2017 року підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 27.10.2017 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян