Справа № 607/12043/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2017 Справа №607/12043/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: Ліщинського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Управління патрульної поліції в м. Тернополі ДПП

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, проскасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 598343 від 25.08.2017 року, та закриття провадження у справі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 25 серпня 2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП Сочинською І.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 598343, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови 25 серпня 2017 року о 12 год. 50 хв. громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Г.Тарнавського в м. Тернополі, проїхав на заборонний сигнал світлофора «жовтий», чим порушив вимоги п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною і необґрунтованою.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав повністю, та суду пояснив, що він керував своїм автомобілем по вул. Тарнавського в м. Тернополі, та доїжджаючи до світлофора, який почав змінювати свій сигнал із миготливого зеленого на жовтий, він здійснив проїзд та закінчив маневр на жовтий сигнал світлофора при цьому переконавшись, що не створює перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Крім того вказав, що в момент коли світлофор почав змінювати сигнал на жовтий, він знаходився на віддалі не більше 5-10 метрів, тобто на такій відстані, яка не дозволяла зупинити йому транспортний засіб, оскільки у разі подання світлофором сигналу, який забороняє рух, водій повинен зупинитись перед дорожньою розміткою 1.12 «стоп-лінія». Вказані факти він пояснював інспекторам поліції, однак останні не зважаючи на його пояснення винесли постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України, оскільки 25 серпня 2017 року о 12 год. 50 хв. громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Г.Тарнавського в м. Тернополі, проїхав на заборонний сигнал світлофора «жовтий», чим порушив правила проїзду на заборонений сигнал світлофора. Крім цього, як доказ вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 долучає відеофіксацію.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини:

Як вбачається із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР №598343, громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2, по вул. Г.Тарнавського в м. Тернополі, та здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофора «жовтий», чим порушив вимоги п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно постанови серії АР №598343від 25 серпня 2017 року, інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП Сочинською І.В., на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до п.8.7.3 Правил дорожнього руху України, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні, зокрема відповідно до п.8.7.3 «ґ» - жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Так, частиною 2 статтею 122 КУпАП серед іншого передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду на заборонний сигнал світлофора.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 статті 258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов'язку складати протокол про адміністративне правопорушення а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено у статтею 251 КУпАП, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини вчинення даного правопорушення викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 598343 від 25.08.2017 року, а тому вони вказують на вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а його посилання на відсутність факту порушення ним ПДР спростовуються даною постановою, тому суд вважає їх надуманими та такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності, та вбачає дану постанову в частині визнання винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення законною.

Поряд з тим, позивачем не було надано суду доказів на підтвердження відсутності у його діях складу даного правопорушення, зокрема доказу того, що він виконав вимоги п 8.10, 8.11 встановлених ПДР України, як він це пояснює у судовому засіданні. Крім того позивачем у судовому засіданні та у позові особисто підтверджено факт проїзду на жовтий сигнал світлофора, оскільки у позові останній вказує на те, що під'їжджаючи до світлофора, що на вул. Г.Тарнавського в м. Тернополі, він бачив зелений миготливий сигнал, який згідно ПДР інформує про те, що незабаром буде увімкнуто сигнал, який забороняє рух.

В свою чергу відповідачем суду окрім оскаржуваної позивачем постанови, до матеріалів справ долучено аудіовізуальний диск, на якому міститься розгляд справи суб'єктом владних повноважень, зокрема і міститься сам факт проїзду ОСОБА_2Я на жовтий сигнал світлофора, однак де саме знаходився його автомобіль в момент миготіння зеленого сигналу на відео чітко не проглядається, оскільки патрульний автомобіль знаходився від автомобіля ОСОБА_2 на значній відстані, відтак і не можливо встановити чи міг зупинити свій транспортний засіб позивач у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, та чи намагалися це встановити інспектори поліції при розгляді справи суду не зрозуміло, адже п.8.11 ПАДР передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов до висновку про наявність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Однак за відсутності будь-яких інших доказів на підставі яких поліцейським патрульної поліції вирішена справа, не відображення в постанові наслідків, що настали та які б враховувались при визначенні ступеню суспільної небезпечності адміністративного правопорушення, а також враховуючи те, що діями позивача не було створено перешкод або ж шкоди іншим учасникам дорожнього руху, суд приходить до висновку про малозначність даного правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, обставини за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, яке не потягло за собою негативних наслідків та в результаті вчинення якого не було спричинено будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного, керуючисьст.ст.22, 122, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 128, 158, 160-163, 167, 171-2, 186 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 598343 від 25 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо