Справа № 815/2928/17
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2928/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Марина П.П.

суддів Стеценко О.О.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Станкова О.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖНИКИ» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказів №395 від 14.03.2017 року в частині та №17-Л від 26.04.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою відповідальністю «МОНТАЖНИКИ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №395 від 14.03.2017 року «Про затвердження плану перевірок щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва обєктів IV та V категорії складності на ІІ квартал 2017 року» в частині призначення планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва обєктів IV та V категорії складності Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖНИКИ» та визнання протиправним та скасування наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №17-Л від 26.04.2017 року про анулювання ліцензії з будівництва обєктів IV та V категорії складності Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖНИКИ» () реєстраційний запис НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем, в порушення вимог Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України прийнято оскаржувані рішення, оскільки позивач, по-перше, є субєктом мікропідприємництва, а тому строк проведення перевірки не може перевищувати 5 робочих днів, по-друге, відповідачем порушено вимоги Закону №877-V в частині несвоєчасного оприлюднення плану проведення перевірок, що дало підставу позивачу не допустити посадових осіб до проведення перевірки ТОВ «МОНТАЖНИКИ», однак, також в порушення вимог Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», уповноваженою особою Департаменту ДАБІ в Одеській області складно Акт №48-ЛП не в останній день перевірки, а в перший день перевірки 06.04.2017 року. Таким чином, на думку позивача, відповідачем порушено строк прийняття та затвердження планових заходів, оскільки визначений перелік субєктів господарювання мав бути затверджений не пізніше 01 грудня 2016 року, але державним органом порушено процедуру, встановлену ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а тому позивач саме на підставі ст.10 вказаного Закону не допустив перевіряючих до перевірки. Поряд з цим, відповідачем порушено строк прийняття наказу №17-Л від 26.04.2017 року, оскільки такий наказ мав бути прийнятий відповідно до Закону «Про ліцензування видів господарської діяльності» протягом 5 робочих днів, проте ДАБІ України прийнято наказ лише через 14 днів з дня складання акту про відмову від 06.04.2017 року. А отже, позивач вважає, що оскаржувані накази прийняті на підставі дій відповідача, які порушують вимоги діючого законодавства, є протиправними та підлягають скасуванню.

Представником відповідача - Державної архітектурно-будівельної інспекції України та третьої особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області надано до суду заперечення, відповідно до яких остання заперечує проти позову (а.с.55-57, 101-104) та вказує, що в матеріалах справи наявні всі матеріали, які були підставою для прийняття оскаржуваних рішень, План перевірок дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, повязаної із створенням обєктів архітектури, яка підлягає ліцензуванню Держархбудінспекцією України на ІІ квартал 2017 року, погоджено з Мінекономрозвитку, затверджено наказом ДАБІ України від 14.03.2017 року №395 та відповідно до ст.5 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оприлюднено на офіційному сайті відповідача. Відповідно до затвердженого плану, Департаментом ДАБІ в Одеській області направлено лист-повідомлення від 17.03.2017 року №1015-05/01-2547 про проведення у період з 06.04.2017 року по 14.04.2017 року планової перевірки ТОВ «МОНТАЖНИКИ» додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаних із створенням обєктів архітектури, яке отримано підприємством 22.03.2017 року, а також видано направлення на проведення заходу №48-ЛП від 03.04.2017 року. В подальшому, 06.04.2017 року посадовими особами Департаменту ДАБІ в Одеській області здійснено виїзд на адресу позивача: Одеська область, Біляєвський район, с. Великий Дальник, вул. Кірова, 114, за якою позивача не було знайдено. Звязавшись за номером телефону, вказаного у ліцензійній справі, з директором позивача ОСОБА_2, останнім повідомлено про неможливість бути присутнім при проведенні перевірки та наданні витребуваних документів відмовлено, повідомлено, що на його думку, у Департаменту немає законних підстав для проведення планової перевірки і директор відмовився бути присутнім при здійсненні заходу. Вказаним позивач порушив вимоги абз. 2, 4 ст.11 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», про що посадовими особами Департаменту складено відповідний акт №48/1-ЛП про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування від 06.04.2017 року. Оскільки вказаний акт є підставою для прийняття рішення органом ліцензування щодо спроможності субєкта господарювання провадити вищевказану господарську діяльність, ДАБІ України 26.04.2017 року видано наказ №17-Л про анулювання ліцензії з будівництва обєктів IV та V категорії складності Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖНИКИ» () реєстраційний запис НОМЕР_1. Відповідач зазначає, що твердження позивача щодо не оприлюднення наказу №395 від 14.03.2017 року є безпідставними. Оскільки даний наказ оприлюднено у встановлені законодавством строки, посилання позивача, що він відноситься до субєктів мікропідприємництва також не відповідає дійсності, оскільки середня кількість працівників на підприємстві перевищує 10 осіб, а саме згідно наказу №1-16 введено в дію організаційно-функціональну структуру, яка складає 56 працівників. Поряд з цим, посилання позивача щодо вимог до планових заходів не застосовується у 2017 році, оскільки закон набрав чинності лише з 01.01.2017 року, що унеможливило застосування нової редакції у 2016 році, яка взагалі ще не існувала. Позивача заздалегідь повідомлено про здійснення планового заходу та у строки, встановлені законодавством, тому посилання позивача на протиправність дій відповідача та відсутність повноважень у відповідача не відповідають дійсності. З урахуванням наведеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову, оскільки ДАБІ України, у межах повноважень та у спосіб, передбачений діючим законодавством, були здійснені відповідні заходи та прийняті законні накази.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно із пунктом 10 частини 1 статті 3 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У звязку з незявленням у судове засідання представника відповідача та третьої особи та відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справу вирішено розглянути в порядку ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

14.03.2017 року, відповідно до Законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про регулювання містобудівної діяльності», постанов КМУ від 30.03.2016 року №256 та від 05.12.2007 року №1396, з метою забезпечення завдань, покладених на ДАБІ України, відповідно до Положення про ДАБІ України, затвердженого постановою КМУ №294 від 09.07.2014 року, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України прийнято Наказ №395 «Про затвердження плану перевірок додержання субєктами господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва обєктів IV та V категорії складності» (а.с.53-54), у відповідності до якого ТОВ «МОНТАЖНИКИ», адреса: Одеська область, Біляєвський район, с. Великий Дальник, вул. Кірова, 114, включено до переліку субєктів господарювання, які підлягають плановій перевірці (а.с.61).

На підставі вказаного наказу, 17.03.2017 року Департаментом ДАБІ в Одеській області направлено на адресу позивача ОСОБА_3 про проведення перевірки щодо додержання субєктами господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва обєктів IV та V категорії складності від 17.03.2017 року №1015-05/1-2547, яке направлено рекомендованим листом та отримано представником ТОВ «МОНТАЖНИКИ» 22.03.2017 року (а.с.64-66).

06.04.2017 року, на підставі вищенаведеного наказу та направлення для проведення перевірки від 03.04.2017 року №48-ЛП, головним державним інспектором сектору по роботі з ліцензіатами Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_4 та головним державним інспектором сектору по роботі з ліцензіатами Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_5 (а.с.62), здійснено вихід за адресою ТОВ «МОНТАЖНИКИ»: Одеська область, Біляєвський район, с. Великий Дальник, вул. Кірова, 114, проте посадові особи до здійснення перевірки позивачем не допущені, не забезпечено присутність керівника або його заступника або іншої уповноваженої особи, чим порушено вимоги абз.6 п.п.3 п.8 Ліцензійних вимог, абз.2, абз.4 ст.11 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», документи до перевірки не надані, про що представниками третьої особи складено відповідний акт №48-ЛП (а.с.29-32).

У звязку з відмовою у допуску до перевірки та порушення позивачем наведених норм законодавства, Департаментом ДАБІ в Одеській області складено Акт №48/1-ЛП про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування (а.с.67-69).

26.04.2017 року, у відповідності до статі 17 ЗУ «Про архітектурну діяльність», Порядку ліцензування господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури, затвердженого постановою КМУ від 05.12.2007 року №1396, керуючись Положенням про ДАБІ України, затвердженим постановою КМУ від 09.07.2014 року №294 та на підставі висновку Ліцензійної комісії ДАБІ України (протокол) від 21.04.2017 року №17), відповідачем прийнято Наказ №17-Л про анулювання ліцензії ТОВ «МОНТАЖНИКИ» (а.с.78).

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно Указу Президента України від 08.04.2011р. №439/2011 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Держархбудінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури; внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності та забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України Про регулювання містобудівної діяльності та відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначає Закон України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Державна архітектурно-будівельна інспекція забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 16.07.2014 року №164 введено в дію структуру апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, одиницею якої, зокрема, є Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Статтею 4 вказаного Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

У разі якщо суб'єкт господарювання на відповідний плановий період включений до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контролю), відповідні планові заходи здійснюються органами державного нагляду (контролю) комплексно - одночасно всіма органами державного нагляду (контролю), до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) яких включено суб'єкта господарювання.

Закон України Про ліцензування видів господарської діяльності» регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.6 вказаного Закону, орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.

Згідно з п.9 ч.1 ст.7 Закону, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності - будівництво об'єктів IV і V категорій складності - з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про архітектурну діяльність".

Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 грудня 2007 р. № 1396, розроблений відповідно до Законів України "Про ліцензування видів господарської діяльності", "Про архітектурну діяльність", "Про основи містобудування" та "Про регулювання містобудівної діяльності", встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (далі - будівельна діяльність).

Ліцензування будівельної діяльності та контроль за додержанням ліцензійних умов здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - орган ліцензування).

Судом встановлено, що на виконання вищенаведених приписів законодавства, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України прийнято прийнято Наказ №395 «Про затвердження плану перевірок додержання субєктами господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва обєктів IV та V категорії складності» (а.с.53-54).

У відповідності до вказаного наказу ТОВ «МОНТАЖНИКИ», адреса: Одеська область, Біляєвський район, с. Великий Дальник, вул. Кірова, 114, включено до переліку субєктів господарювання, які підлягають плановій перевірці (а.с.61).

Відповідно до п.20 Порядку №1396, орган ліцензування має право:

анулювати видану ліцензію;

зупинити дію ліцензії;

прийняти рішення про усунення суб'єктом будівельної діяльності порушень, пов'язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності.

Підставою для анулювання ліцензії є, зокрема, акт про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки.

Дна норма закріплена у ст.16 Закону, відповідно до п.8 ч.1 якою встановлено, що підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об'єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Акти, передбачені пунктами 5 - 9 частини другої цієї статті, мають містити детальне викладення фактів порушення законодавства, їх обґрунтування та у випадках, якщо вони стосуються невиконання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов, містити посилання на конкретні пункти цих ліцензійних умов.

Орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії протягом п'яти робочих днів з дня виявлення підстав, передбачених пунктами 4 - 9 частини другої цієї статті.

Рішення про анулювання ліцензії, прийняте з підстав, передбачених пунктами 4 - 9 частини другої цієї статті, набирає чинності через тридцять календарних днів з дня його прийняття.

При цьому, відповідно до наказу Держархбудінспекції від 23 листопада 2009 р. № 169 затверджено Регламент роботи Держархбудінспекції та її територіальних органів з ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Регламент роботи Держархбудінспекції та її територіальних органів - інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - орган ліцензування), з ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (далі - Регламент) розроблено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 N 1396 "Про ліцензування певних видів господарської діяльності у будівництві", наказів Міністерства регіонального розвитку та будівництва від 28.10.2008 N 486 "Про затвердження Положення про ліцензійну комісію Державної архітектурно-будівельної інспекції та її територіальних органів", від 08.09.2009 N 367 "Про затвердження Стандарту адміністративної послуги з видачі (переоформлення, внесення змін до переліків робіт діючих ліцензій, анулювання та видачі дублікатів) ліцензій на провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури".

Регламент встановлює порядок організації роботи органу ліцензування, а також - примірні форми заяв та інших документів з питань ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Прийом заяв на внесення змін до переліку робіт, на анулювання та переоформлення ліцензії, на видачу дубліката ліцензії або переліку видів робіт, копій ліцензії на відокремлені структурні підрозділи подаються на розгляд до органу ліцензування, в якому зберігається ліцензійна справа.

Відповідно до п.п.3.2-3.3 Регламенту, засідання ліцензійної комісії Держархбудінспекції проводяться, як правило, у першу та третю п'ятницю місяця, територіальних органів - у перший та третій тиждень кожного місяця, в разі необхідності прийняття невідкладного рішення - позачергово.

Виключно на засіданні ліцензійної комісії розглядаються питання щодо видачі ліцензії, внесення змін до переліку робіт, анулювання або зупинення дії ліцензії.

Матеріали перевірок суб'єктів господарювання щодо додержання ліцензійних умов розглядаються на засіданні ліцензійної комісії органу ліцензування, який здійснив відповідну перевірку.

Згідно з п.3.5 Регламенту, за результатами засідання ліцензійної комісії протягом п'яти робочих днів складається протокол, в якому зазначаються прізвища та ініціали членів комісії, запрошених осіб, які взяли участь у засіданні, питання, що розглядалися, та рішення (висновки), прийняті за результатами розгляду, результати голосування по кожному питанню. Протокол підписується головуючим на засіданні та секретарем комісії.

Пунктом 4.1 Регламенту встановлено, що орган ліцензування на підставі рішення (висновку) відповідної ліцензійної комісії протягом семи робочих днів з дати його надходження приймає рішення (наказ) про видачу ліцензії із визначенням у додатку до неї переліку робіт, внесення змін до переліку робіт, наведених у додатку до діючої ліцензії, анулювання або зупинення дії ліцензії, про що письмово повідомляє заявника.

Отже, судом встановлено, що на виконання наведених приписів, на підставі висновку Ліцензійної комісії ДАБІ України (протокол №17 від 21.04.2017 року), відповідачем у межах встановленого спеціальним Регламентом строку, прийнято наказ №17-Л від 26.04.2017 року про анулювання ліцензії з будівництва обєктів IV та V категорії складності Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖНИКИ» () реєстраційний запис НОМЕР_1, а тому посилання позивача на порушення таких строків є безпідставним.

Щодо тверджень позивача про незаконність Наказу №395 «Про затвердження плану перевірок додержання субєктами господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва обєктів IV та V категорії складності» суд зазначає, що зміни, на які посилається позивач, внесені до Закону «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», набули чинності з 01.01.2017 року ЗУ «Про внесення змін до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03 листопада 2016 року № 1726-VIII та ЗУ «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року №1728-VIII.

Відповідно до ст.5 Закону «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в редакції, що діє з 01.01.2017 року, встановлено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб'єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.

Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.

Вищенаведені Закони, якими внесено зміни, не мають зворотної дії в часі, а тому саме до правовідносин, що виникають після набрання чинності такими змінами, має застосовуватись Закон в редакції, яка діє з 01.01.2017 року, що унеможливлює втілення ч.1 ст.5 норми закону у поточному періоді.

При цьому, суд враховує, що ліцензування це засіб державного регулювання провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, спрямований на забезпечення реалізації єдиної державної політики у сфері ліцензування, захист економічних і соціальних інтересів держави, суспільства та окремих споживачів, а тому невжиття заходів нагляду і контролю у сфері ліцензування, не застосування відповідальності за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності у звязку з невизначеністю, на якій наголошує позивач, у звязку з прийняттям та застосуванням нових законів, має наслідком порушення принципів пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Крім того, посилання позивача на віднесення останнього до субєктів мікропідприємництва є хибним, оскільки відповідно до наявних у матеріалах справи відомостей про виробничо-технічну базу, склад працівників за кваліфікаційним та професійним рівнем, технологію виробництва, інформаційно-правове забезпечення, наявну систему контролю якості виконання робіт, виконані заявником будівельно-монтажні роботи ТОВ «МОНТАЖНИКИ», організаційно-функціональна структура товариства введена в дію наказом №1-16 і затверджена 18.07.2016 року, згідно якої кількість працюючих на підприємстві складає 56 осіб (а.с.70-76), інші відомості у відповідача були відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.55 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб'єктів малого підприємництва, у тому числі до суб'єктів мікропідприємництва, середнього або великого підприємництва.

Суб'єктами мікропідприємництва є, зокрема, юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 10 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 2 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Суб'єктами малого підприємництва є, зокрема, фізичні особи, зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи - юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Суб'єктами великого підприємництва є юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) перевищує 250 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності перевищує суму, еквівалентну 50 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Інші суб'єкти господарювання належать до суб'єктів середнього підприємництва.

Отже, доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Проаналізувавши норми діючого законодавства до спірних правовідносин та відповідність їх виконання, суд прийшов до висновку, що Державна архітектурно-будівельна інспекція при прийнятті оскаржуваних рішень діяла в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖНИКИ» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказів №395 від 14.03.2017 року в частині та №17-Л від 26.04.2017 року - відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_6

Суддя О.О.Стеценко

Суддя Я.В.Балан