Справа № 804/2699/16
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2017 рокусправа № 804/2699/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - не зявився

відповідача: - ОСОБА_2, дов. від 10.02.17 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю УТБ-2

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 р. у справі № 804/2699/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УТБ-2

до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області

про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "УТБ-2" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, в якому просило скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 9/950, винесену 26 квітня 2016 р. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків перевірки щодо порушення позивачем вимог чинного законодавства, оскільки діяльність Товариства щодо створення об'єктів архітектури повністю відповідає вимогам законодавства в сфері містобудівної діяльності.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016р. у справі № 804/2699/16 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Судом встановлено, що позивач здійснює діяльність пов'язану зі створенням об'єктів архітектури. За результатами проведеної перевірки відповідачем встановлено, що Товариством не належним чином ведеться виконавча документація, що слугувало підставою для винесення припису та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Дослідивши обставини по справі, врахувавши приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що неналежне ведення виконавчої документації є правопорушенням, яке передбачає притягнення до адміністративної відповідальності. Усунення виявлених порушень не звільняє суб'єкта містобудівельної діяльності від відповідальності, оскільки відповідальність настає за фактичне правопорушення, яке виявлено перевіркою. За таких обставин суд дійшов висновку про правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Наведене обумовило прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду, ТОВ «УТБ-2» подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 р. у справі № 804/2699/16, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що в ході проведення перевірки позивач усунув порушення, про що зазначив у приписі та протоколі, проте, не зважаючи на цей факт самостійного усунення порушень ТОВ «УТБ-2» у строк, встановлений у приписі від 22.04.2016, відповідачем 26.04.2016 прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 9/950.

При цьому скаржник вважає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно того, що фактичне усунення виявлених порушень не звільняє особу від відповідальності, оскільки з приписів чинного законодавства, зокрема, ст.238 ГК України та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п.9.12 ДБН А.3.1.-5-2009 вбачається, що за невиконання письмових вимог головних інспекторів будівельного нагляду об'єкти нагляду несуть відповідальність відповідно до закону, і оскільки письмові вимоги, викладені у приписі відповідача, були безумовно виконані ТОВ «УТБ-2», притягнення Товариства до адміністративної відповідальності є протиправним.

Разом з тим, скаржник зазначає, що додаток «Г» ДБН А.3.1.-5-2009 «Організація будівельного виробництва» не включає в себе зразок «Журналу бетонних робіт», окрім того, ТОВ «УТБ-2» ввівся загальний журнал робіт на об'єкті, що перевірявся відповідачем, та складались акти на закриття прихованих робіт.

Також скаржник звертає увагу на ігнорування судом першої інстанції наявності судових рішень: постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 у справі № 804/3462/16, якою скасовано постанову відповідача про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 10/951 від 26.04.2016, та постанови Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2016 у справі № 209/2267/16-а, якою визнано протиправною та скасовано постанову № 21-ДЗ по справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2016 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3, головного інженера ТОВ «УТБ-2».

Крім того, скаржник зазначає, що під час проведення перевірки відповідачем використовувалась фотофіксація, про що зазначено у приписі від 22.04.2016, але такі дії суперечать п.10 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

ДДАБІ у Дніпропетровській області проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зазначаючи, що Департаментом правомірно притягнуто позивача до відповідальності за ведення виконавчої документації з порушенням державних будівельних норм.

При цьому відповідач вважає, що зазначені скаржником судові рішення не стосуються спірних правовідносин, а посилання скаржника на Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Господарський кодекс України є безпідставними, оскільки дія вказаного Закону не поширюється, зокрема, на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), а питання відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності вирішено у Законі України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Крім того, відповідач звертає увагу, що ДБН А.3.1-5:2016, на який посилався позивач у судовому засіданні, набрав законної сили 01.12.2016, тобто після притягнення його до відповідальності, а відтак не може бути застосований до спірних правовідносин.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Представник відповідача на протязі судового розгляду в суді апеляційної інстанції на судових засіданнях викладав правову позицію відповідача, надавав пояснення на спростування доводів апеляційної скарги, позивач своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався.

За результатами розгляду апеляційної скарги , судом на підставі наявних матеріалів справи встановлено, що 22.04.2016 співробітником ДДАБІ у Дніпропетровській області проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на обєкті будівництва: «Очистка та локалізація вод північного зливостоку ПАТ "Євраз Баглійкокс" м.Дніпродзержинськ вул.ім.В.В.Щербицького 1 нове будівництво".

За результатами даної перевірки співробітником ДДАБІ у Дніпропетровській області складено наступні документи:

- акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.04.2016 (а. с.15-17).

В даному акті, серед іншого, встановлено, що виконавча документація на обєкті велася підрядною організацією неналежним чином, а саме: в загальному журналі робіт ТОВ «УТБ-2» в перелік спеціальних журналів робіт не внесений журнал бетонних робіт; журнал бетонних робіт не прошнурований і не скріплений печаткою будівельної організації, що його видала; в актах на закриття прихованих робіт не зазначені дати початку та закінчення робіт та наступні види робіт, які дозволяються виконувати після огляду та прийняття прихованих робіт, що є порушенням п.1.17 ДБН А.3.1.-5-2009 «Організація будівельного виробництва».

- припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в якому вимагається забезпечити приведення загального журналу робіт, журналу бетонних робіт та актів на закриття прихованих робіт у відповідність до вимог ДБН А.3.1 -5-2009 "Організація будівельного виробництва" в термін до 22.05.2016 (а. с.21);

- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким визначено, що відповідальність за порушення п.1.17 ДБН А.3.1.-5-2009 «Організація будівельного виробництва» передбачена п.6 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення містобудівної діяльності» та повідомлено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться 26.04.2016 у приміщенні Департаменту (а. с.19, 20).

26.04.2016 за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності Департаментом винесено постанову № 9/950 про накладення на штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою за порушення п.1.17 ДБН А.3.1.-5-2009 «Організація будівельного виробництва» до Товариства застосовано штрафні санкції у розмірі 24 804 грн. на підставі п.6 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення містобудівної діяльності» (а. с.18).

ТОВ «УТБ-2», вважаючи вказану постанову про накладення штрафу протиправною, звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «УТБ-2» не підлягає задоволенню з таких підстав:

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Так, переглядаючи постанову суду першої інстанції у відповідності до вимог ч.2 ст.11, ч.1 ст.195 КАС України, беручи до уваги, що завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у ч.3 ст.2 КАС України з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно п.1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою КМУ від 09.07.2014 № 294 (в редакції на момент проведення перевірки), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (п.7 вказаного Положення).

У відповідності до абз.2 ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (в редакції на момент проведення перевірки) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання вищенаведеної норми Постановою КМУ від 23.05.2011 № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі Порядок № 553).

Відповідно до п.17 Порядку № 553 (в редакції на момент проведення перевірки) у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Отже, ДДАБІ у Дніпропетровській області, будучи територіальним органом виконавчої влади, реалізовував державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення перевірки, за результатами якої складено акт перевірки, протокол про порушення у сфері містобудівної діяльності та обовязків до виконання Товариством припис.

При цьому з боку скаржника зазначено одне зауваження щодо порядку проведення Департаментом перевірки, згідно з яким під час проведення перевірки відповідачем використовувалась фотофіксація, що суперечить п.10 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки.

Проте, колегією суддів такі доводи скаржника до уваги не приймаються з огляду на не зазначення юридичних наслідків, які б настали для позивача, внаслідок здійснення співробітником Департаменту під час проведення перевірки саме фото-, а не аудіо- чи відеофіксації.

Стосовно суті виявленого порушення, за яке до Товариства застосовано штраф колегія суддів зазначає наступне:

Зі спірної постанови про накладення на штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 9/950 від 26.04.2016 вбачається застосування до Товариства штрафних санкцій у розмірі 24 804 грн. на підставі п.6 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення містобудівної діяльності» за порушення ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», яке полягає у тому, що підрядник будівництва - ТОВ «УТБ-2», вів виконавчу документацію з порушеннями, а саме: в загальному журналі робіт ТОВ «УТБ-2» в перелік спеціальних журналів робіт не внесений журнал бетонних робіт; журнал бетонних робіт не прошнурований і не скріплений печаткою будівельної організації, що його видала; в актах на закриття прихованих робіт не зазначені дати початку та закінчення робіт та наступні види робіт, які дозволяються виконувати після огляду та прийняття прихованих робіт.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.94 № 208/94-ВР (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки, далі Закон № 208) суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат.

В свою чергу, у пункті 1.17 ДБН (Державні будівельні норми) А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» (чинний на момент проведення перевірки та винесення спірної постанови) встановлено, що на кожному обєкті будівництва належить, зокрема:

- вести загальний журнал робіт за формою згідно з додатком В, спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлює генпідрядник, виходячи з вимог нормативних документів щодо ведення виконавчої документації за формами, зразки яких наведено в додатку Г;

- складати акти на закриття прихованих робіт за формою, наведеною у додатку К.

В процесі проведення перевірки встановлено, що ТОВ « УТБ-2» виконувало на обєкті будівництва бетонні роботи, а отже відповідно до вимог п.1.17 ДБН А 3.1-5-2009, дія яких станом на час проведення перевірки, продовжувалася, повинно вести журнал бетонних робіт. В той же час відповідачем встановлено, що позивач в перелік спеціальних журналів робіт, журнал бетонних робіт не вносив.

Посилання скаржника на те, що додаток «Г» ДБН А.3.1.-5-2009 «Організація будівельного виробництва» не включає в себе зразок «Журналу бетонних робіт», а загальний журнал робіт на об'єкті вівся Товариством і складались акти на закриття прихованих робіт, є такими, що нівелюються фактичним визнанням останнім наявності зафіксованих в акті перевірки порушень п.1.17 ДБН А.3.1-5-2009, оскільки, як зазначає сам позивач, не спростовується відповідачем і підтверджується матеріалами перевірки (записами позивача у приписі та протоколі), вказані порушення усунуті Товариством ще в ході проведення перевірки.

При цьому доводи скаржника про те, що відповідач, незважаючи на факт самостійного усунення порушень Товариством у строк, встановлений у приписі від 22.04.2016, виніс спірну постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 9/950 від 26.04.2016, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції, усунення виявлених порушень не звільняє особу від відповідальності, за допущене субєктом містобудування та виявлене в ході перевірки правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Наведене підтверджується і положеннями Закону № 208, з п.1 ч.6 ст.2 якого вбачається, що суб'єкти містобудування несуть окрему відповідальність у вигляді штрафу у разі невиконання приписів.

Посилання скаржника на регулювання спірних правовідносин Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Господарським кодексом України та п.9.12 ДБН А.3.1.-5-2009 є безпідставними, оскільки у ч.2 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції на момент виникнення спірних відносин) визначено, що «Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів… …державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду)», а відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності передбачена спеціальним законом - Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

При цьому колегія суддів зауважує, що дійсно у п.9.12 ДБН А.3.1.-5-2009 зазначено, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю), повноваження органів державного нагляду (контролю), права, обовязки та відповідальність субєктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про регулювання містобудівної діяльності».

Проте, з огляду на приписи ч.4 ст.9 КАС України застосуванню у даному випадку підлягає ч.2 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відносно нерозповсюдження даного Закону на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), як правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Щодо посилань скаржника на судові рішення: на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 у справі № 804/3462/16 та на постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2016 у справі № 209/2267/16-а, то колегія суддів зазначає, що згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Разом з тим, предметом спору у справі № 804/3462/16, як зазначено позивачем, є постанова відповідача про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 10/951 від 26.04.2016, якою визнано ТОВ «УТБ-2» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.8 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної (діяльності» та накладено штраф у сумі 62010 грн., тобто спірні правовідносини у справі № 804/3462/16 стосуються іншого порушення, зафіксованого в акті перевірки від 22.04.2016, і не стосуються предмету спору у даній справі.

Щодо постанови Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2016 у справі № 209/2267/16-а (а. с.132-135), якою визнано протиправною та скасовано постанову № 21-ДЗ по справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2016 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3, головного інженера ТОВ «УТБ-2», то основним питанням для зясування судом в межах справи про притягнення фізичної (посадової) особи до адміністративної відповідальності є питання вини даної особи у вчиненні такого правопорушення і встановлення судом у справі № 209/2267/16-а того, що ОСОБА_3 не являється посадовою особою органу правління ТОВ «УТБ-2», не є свідченням відсутності законних підстав для штрафу за спірною постановою № 9/950 від 26.04.2016, накладеного на юридичну особу - ТОВ «УТБ-2», за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість відмови суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог ТОВ «УТБ-2» про скасування спірної постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №9/950 від 26.04.2016.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю УТБ-2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 р. у справі № 804/2699/16 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 р. у справі № 804/2699/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко