Справа № 2-а-1942/2010
Суддя: Бондар Ю. О.
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.08.2010
ЄУ № 2-а-1942/2010
Провадження №2-а-1942/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року смт. Новопсков

Луганської області

Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Бондар Ю.О., при секретарі Сумароковій В.П., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новопсковського районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій головного державного інспектора праці відділу контролю за додержанням законодавства про працю з винесення постанови про накладення штрафу № 12 25

116/0022 - 0003, та скасування постанови.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати неправомірними дії головного державного інспектора праці відділу контролю за додержанням законодавства про працю ОСОБА_2 по накладенню на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п*ятдесят) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-6 КпАП України; скасувати постанову про накладення штрафу № 12 - 25 - 116/0022 - 0003 від 28.05.2010 року.

Позивач в судовому засіданні наполягав на позовних вимогах, підтримав обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.05.2010 року інспектором було здійснено повторну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна», в результаті якої відносно нього була винесена постанова № 12 25 116/0022 - 0003 від 28.05.2010 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КпАП України, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн. за невиконання припису від 17.03.2010 року № 12-25-116/0018-0018, складеного головним державним інспектором Рєуковою О.І., з діями інспектора не погоджується та вважає їх неправомірними, так як відповідно до п. 2 Припису № №12-25-116/0018-0018 від 17.03.2010 року -привести у відповідність нарахування та виплату заробітної плати не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, але працівником ( має у штаті 1 працівника) була надана заява, згідно якої бухгалтер ОСОБА_3 просить виплачувати їй заробітну плату 1 раз на місяць, без авансу, тому з даним пунктом припису він згоден. Відповідно до п. 4 Припису було приписано привести у відповіднісь нарахування та виплату середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку, відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України - відносно виплати й розрахунку по заробітній платі претензій з боку звільнених працівників не надходило, кошти їм були перераховані, як тільки надійшли на рахунок товариства.Звільнені працівники були згодні й не заперечували проти розрахунку по заробітній платі в вищезазначеному порядку.

Відповідач з вимогами позивача не згоден, вважає, що підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення не має, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши надані позивачем та відповідачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 13.03.2010 року головним державним інспектором праці відділу контролю за додержанням законодавства ОСОБА_2 було здійснено перевірку товариства з

обмеженою відповідальністю «Фортуна». В результаті даної перевірки, відносно позивача, як директора вищезазначеного товариства інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення №12-24-116/0011 від 13.03.2010, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41-2 КпАП України та винесено припис 17.03.2010 року № 12-25-116/0018-0018, згідно якого ОСОБА_1 мав усунути всі виявлені порушення у термін до 17.05.2010 року.

21.05.2010 року інспектором було здійснено повторну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна», в результаті якої відносно ОСОБА_1 була винесена постанова № 12 - 25 - 116/0022 - 0003 від 28.05.2010 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КпАП України, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень, за невиконання положень припису від 17.03.2010 року № 12-25-116/0018-0018.

Згідно вищезазначеної постанови № 25 - 116/0022 - 0003 від 28.05.2010 року, ОСОБА_1 не було виконано п. 2 Припису за результатами первинної перевірки, а саме не приведено у відповідність нарахування та виплату заробітної плати не рідше двох разів на місяць- заробітна плата працівникам виплачувалась один раз на місяць без авансу, а саме двом особам- бухгалтеру ОСОБА_3, яка надала заяву про виплату їй заробітної плати 1 раз на місяць без авансу та директору ТОВ «Фортуна» ОСОБА_1

Судом також встановлено, що позивачем не виконано п.4 Припису, а саме не нарахований та не виплачений середньоденний заробіток звільненим працівникам, через відсутність коштів на рахунках ТОВ «Фортуна», так як кошти на рахунок надходили після виконання робіт та перераховувались звільненим працівникам негайно- скарги від працівників не надходили.

П. 6 Припису-не виконано, а саме не приведено у відповідність нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати через нерегулярне надходження коштів на рахунок відповідача.

Згідно ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення інспектором праці відділу контролю за додержанням законодавства про працю ОСОБА_2 не було враховано особи порушника, чи притягувався він раніше до адміністративної відповідальності, його майновий стан.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Судом встановлено, що формально правопорушення мало місце, тому підстав для скасування постанови суд не знаходить. Проте, враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення , особу позивача, те що зазначені порушення не мали тяжких наслідків, а також немає скарг від працівників, щодо порушення їх прав, суд вважає за можливе змінити захід адміністративного стягнення відповідно до ст.293 КпАП України, та у чинність ст.22 КпАП України звільнити позивача від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 86, 103, 112, 159, 160, 163, 167 КАС України, ст. 22, 293 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій головного державного інспектора праці відділу контролю за додержанням законодавства про працю з винесення постанови про накладення штрафу № 12 - 25 - 116/0022 - 0003, та скасування постанови, задовольнити частково.

Постанову головного державного інспектора праці відділу контролю за додержанням законодавства про працю ОСОБА_2 від 28.05.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КпАП України в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850(вісімсот п»ятдесят) грн.- змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КпАП України у зв'язку з малозначністю правопорушення, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження по справі закрити.

В решті частини позовних вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: