Справа № 753/13156/17
Суддя: Даниленко В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/520/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Даниленко В.В., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення йому пенсії за віком з червня 2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік у сумі 1197,91 грн.; зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії за віком, починаючи з 09.06.2017 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки у сумі 3764,40 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилався на те, що при призначенні йому пенсії за віком на підставі його заяви від 09.06.2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачем безпідставно було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, оскільки до звернення із вказаною заявою, він отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому застосування відповідачем показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік при призначенні йому пенсії за віком є незаконним, оскільки в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону.

06.07.2017 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із письмовою заявою, в якій просив провести обчислення його призначеної пенсії за віком з 09.06.2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки у сумі 3764,40 грн.

Проте, відповідач листом від 10.07.2017 року повідомив, що при призначенні позивачу пенсії за віком було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки, оскільки позивича за його бажанням просто переведено з одного виду пенсії на інший.

За наведених обставин позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

У письмових запереченнях представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначаючи, що Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві діяло в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами та не порушувало прав позивача. За наведених обставин просив відмовити позивачу у задоволені адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену йому з червня 2017 року відповідно до Закону України від 09.07.2003 N 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак раніше з 02.11.1996 року він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

09.06.2017 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком та з іншими визначеними законодавством документами, необхідними для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами).

Позивачу призначено пенсію за віком згідно вказаного вище Закону, але для обчислення пенсії було взято показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки у сумі 3764,40 грн.

06.07.2017 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із письмовою заявою, в якій просив провести обчислення його призначеної пенсії за віком з 09.06.2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки у сумі 3764,40 грн.

Проте, відповідач листом від 10.07.2017 року відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку пенсії, посилаючись на те, що при призначенні йому пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки, оскільки його просто переведено з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання, пенсія у зв'язку із втратою годувальника. На підставі приписів ст. 10 цього Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу при обчисленні розміру пенсії за віком Управління застосувало показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховуються для розрахунку пенсії за 2007 рік у розмірі 1197,91 гривень за рік, що передував призначенню пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

В той же час, в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки вище зазначені Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначають різні підходи (формули) обчислення розміру пенсії, зокрема, обчислення пенсії за вислугу років взагалі не передбачає застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, а обчислюється в процентному співвідношенні відповідних сум грошового забезпечення.

За таких обставин дії відповідача в частині застосування показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік в сумі 1197.91 грн. при призначенні пенсії за віком є неправомірними, оскільки позивачу фактично було призначено пенсію за іншим законом, а не здійснено переведення з одного виду пенсії на інший в рамках одного закону.

Аналогічний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 31.03.2015 року у справі №21-612а14, від 09.06.2015 року у справі №21-550а14, від 02.12.2015 року у справі №193/1029/14-а, від 22.12.2015 року у справі №2-а/199/138/14.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та Законами України.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позовні вимоги ОСОБА_2 є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст. ст. 158, 159, 160-163, 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік у сумі 1197,91грн. при призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком у 2017 році.

Зобов`язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.06.2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки у сумі 3764,40 грн. з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ : В.В. Даниленко