Справа № 592/10708/17
Суддя: Косолап М. М.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/544/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Косолап М.М.,

за участю секретаря - Павлович Ю.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Москаленка Д.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми сержанта поліції Федіна Романа Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.09.2017 р. відповідачем було складено постанову серії БР № 854388 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, відповідно до якої він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425, 00 грн. Вважає, що при складанні оскаржуваної постанови відповідач значно порушив чинне законодавство, не врахував всі обставини справи, саму постанову протизаконною, а тому такою, що підлягає скасуванню у судовому порядку оскільки адміністративна справа була розглянута відповідачем на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи. Просив суд скасувати постанову серії БР № 854388 від 12.09.2017 р. та закрити провадження по адміністративній справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги з наведених підстав підтримав і просив задовольнити. Суду пояснив, що 12.09.2017 р. їхав на своєму автомобілі ВАЗ 2106 по вул. Білопільський шлях в м. Суми та був зупинений працівниками патрульної поліції на перехресті, словом «Е». На вимогу надати посвідчення водія повідомив, що забув його вдома разом з гаманцем.

Представник відповідача Москаленко Д.О. позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити. Пояснив, що 12.09.2017 р. близько 18 год. 02 хв. по вул. Білопільський шлях, 16 нарядом було зупинено автомобіль ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1. На вимогу працівників поліції надати для перевірки документи, було виявлено, що у позивача відсутнє водійське посвідчення категорії «В». Відповідачем було роз'яснено, що позивач порушив вимоги п. 2.1 «а», а саме керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. з дотриманням вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено такі обставини.

12.09.2017 р. в м. Суми, вул. Білопільський шлях, 16, інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Суми лейтенантом поліції Федіною Р.М. складено постанову про адміністративне правопорушення серія БР № 854388 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, реєстраційний номер В 6668СІ 12.09.2017 р. о 18 год. 02 хв. в м. Суми по вул. Білопільський шлях, 16, не маючи при собі посвідчення водія категорії «В», чим порушив п.п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

Частина перша статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - ПДР України) учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.п. «а» п.2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Зазначеною нормою передбачено, що на водія покладено обов'язок мати при собі, зокрема, посвідчення водія та пред'являти його для перевірки за вимогою поліцейського.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського № DSJX300096_ВМ00047 вбачається, що автомобіль позивача був зупинений інспекторами патрульної поліції у зв'язку з тим, що автомобіль рухався з явними ознаками порушення Правил дорожнього руху України. На вимогу інспектора патрульної поліції надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу позивач повідомив, що забув вдома гаманець в якому знаходились документи. Зазначив, що вони є, але знаходяться вдома, та повідомив, що їх можуть на протязі 20-30 хв. підвезти. Після того, як були надані документи, інспектором патрульної поліції було розглянуто справу та винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Будь яких клопотань під час розгляду справи позивачем заявлено не було.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно приписів ч. 3 ст. 254 і ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

З урахуванням наведених норм права, протокол про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП не складається.

У п. 2.3 Рішення від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційний Суд України зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Тобто Конституційний Суд, вказуючи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Проте після прийняття Конституційним Судом України вищевказаного рішення, до Кодексу України про адміністративні правопорушення було внесено зміни до ст. 258, внаслідок чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2016 р. № 1395 (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (п. 1 розділу IV Інструкції).

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху (ст. 126 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідач діяв правомірно, на підставі та у межах повноважень при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Наявність водійського посвідчення у ОСОБА_1 на момент початку процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, без їх пред'явлення на вимогу інспектора поліції, жодним чином не спростовує наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції статті.

Зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими ст. 2 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Вимоги позову про закриття провадження по справі є похідними від вимог про визнання дій поліцейського роти № 1 батальйону УПП в м. Суми сержанта поліції Федіни Р.М. щодо складання постанови серія БР № 854388 про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення ст. 126 ч. 1 КУпАП - незаконними та скасування постанови, а тому також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 126 ч. 1, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 10 - 11, 70 - 71, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови серії БР № 854388 від 12.09.2017 року та закриття провадження в адміністративній справі - залишити без задоволення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.М. Косолап