Справа № 2-4-1809/10
Суддя: Яворская Ж. М.
Дата ухвалення: 2010-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа №2а-4-1809/10 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 р.

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі : головуючого - судді Яворської Ж.М., при секретарі - Вєтровій О.М., за участю позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду у Центральному районі м. Миколаєва про захист соціальних прав, передбачених законом «Про соціальний захист дітей війни», -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду у Центральному районі м. Миколаєва про захист соціальних прав , передбачених законом «Про соціальний захист дітей війни», в якому просила поновити строк на звернення до суду для захисту порушеного права, зобовязати відповідача нарахувати і виплатити недоплачену з 01.01.2006р по 01.12.2009 p., як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу, згідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 3593 грн.10 коп.

У судове засідання позивач підтримала свої вимоги, посилаючись на викладенні у позові обставини, суду вказала, що про порушення свого права вона дізналася лише у грудня 2009 р.

Представник відповідача у судове засідання не зявився , згідно поданої заяви просили слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги не визнають ,просять у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що законодавчо не врегульований розмір мінімальної пенсії за віком для обчислення доплати за статусом діти війни та відсутнє бюджетне фінансування на вказані цілі. Ухвалою суду права слухалася у відсутність представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком та на неї розповсюджується дія Закону України « Про соціальний захист дітей війни». За таких обставин згідно з ст. 6 даного закону її пенсія має підвищуватися на 30% мінімальної пенсії за віком. Статус позивача підтверджується копією пенсійного посвідчення.

Але протягом, 2006-2008 p.p. таке підвищення позивачеві не нараховувалося та не виплачувалося через відсутність бюджетного фінансування для цієї мети, крім того дія ст. 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» була призупинена п.12.чст.71 та ст.111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007р.».

Рішенням Конституційного суду України №6-р від 09.07.2007 р. положення Закону

України «Про державний бюджет України на 2007 р.» щодо призупинення дії положення ст.6 Закону України №2195-1У визнані не конституційними. Отже, відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії позивачеві та здійснити виплати у розмірах, передбачених Законом.

Рішенням Конституційного суду України №10-рп від 22.05.2008 р. положення закону України « Про державний бюджет України на 2008 р.» щодо внесення змін до ст. 6 Закону України №2195-1У ( в ред.. від 2.8.12.07 р.) визнані неконституційними.

На підстав викладеного та керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Протоколу №1 до вказаної Конвенції , рішенням Європейського суду з прав людини при розгляді справи «Кечко проти України» , ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду

з прав людини» , ч.2 ст. 152 Конституції України ,ст.5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч.1ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Рішення Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 p., суд приходить до висновку, що відповідач не може посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, оскільки закони про державний бюджет України як правові акти стосуються виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби і не можуть регулювати відносини в сфері соціального забезпечення громадян , які урегульовані іншими чинними законодавчими актами.

Враховуючи викладене, суд вважає дії відповідача по нарахуванню пенсії за передбачений діючим законодавством період з 01.01.06р. по 10.12.2009 р. є неправомірними.

Між тим, відповідно до вимог ч.1 ст.99 КАСУ адміністративний позов може бути

подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншим законом. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із матеріалів позову, позивачка звернулася до суду 10 грудня 2009 р. Отже, позивачкою було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав. Згідно вимог ст.100 КАСУ пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа

розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Доводи позивачки щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку

для звернення до суду. За таких обставин, права позивачки підлягають захисту за період з 10 грудня 2008 р., а відповідача слід зобовязати здійснити нарахування та виплату зазначеного підвищення за період з 10.12.2008 р по 10.12.2009 р. без визначення судом конкретного розміру доплат, оскільки питання про розрахунок розміру такого роду виплат відноситься до компетенції Управління Пенсійного фонду. В задоволені вимог про зобовязання управління здійснити такі дії за період з 01.01.2006 р. по 09.12.2008 р. суд не вбачає.

Покладаючи на відповідача вищевикладені зобовязання, суд враховує, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлено ст.28ч.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тому посилання відповідача на неможливість застосування цієї норми до перерахунку пенсії позивача є безпідставними, так як остання отримує пенсію саме в такому порядку .

За таких обставин, даний позов підлягає частковому задоволенню.

В силу ст. 94 КАСУ судові витрати сплачено при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 11,14,100,159-161 , 163 КАСУ, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Позов задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Центральному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 підвищення

до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 10 грудня 2008 р. по 10 грудня 2009р.

У задоволені решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження з надісланням особою, яка її подає, копії апеляції до апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Яворська