Справа № 473/1438/17
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 473/1438/17

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Ротар М.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.08.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправними дії та зобов'язання, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправним рішення від 04 квітня 2017 року за № 11 про відмову призначити пенсію за віком на пільгових умовах та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позову зазначалося, що позивач з 05.05.1983 року по 16.07.1996 рік працював повний робочий день на Вознесенському державному ветсанзаводі по виробництву м'ясокісткового борошна водієм спецавтомашини по збору та перевезенню трупів тварин, що відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (позиція 2350100а-11442 розділу ХХХ), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року має право на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку, згідно п. "б" ст.13 закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.08.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Миколаївської області про відмову в призначенні пенсії від 04 квітня 2017 року за №11. Зобов'язано Вознесенське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Вознесенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом із заявою були надані такі документи: трудова книжка БТ~ І № 1796171, паспорт, ідентифікаційний код, диплом Б № 211369, військовий квиток НО № 3319822, архівні довідки про стаж та заробітну плату № С-774/04-03 від 22.09.2015р., № С-775/04-03 від 22.09.2015р., № С-776/04-03 від 22.09.2015р., № С- 777/04-03 від 22.09.2015р., № С-778/04-03 від 22.09.2015р., № С-779/04-03 від 22.09.2015р., № С-780/04-03 від 22.09.2015р., №С-74 від 18.01.2017р.

Рішенням № 11 від 04.04.2017р. Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне убезпечення» з зв'язку з відсутністю первинних документів, які підтверджують зайнятість позивача, як водія збором та перевезенням трупів тварин та даних про проведення атестації робочих місць.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив про протиправність рішення пенсійного органу, оскільки орбовязок щодо проведення атестації робочого місця покладено на роботодавця.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно цієї ж статті Закону України «Про пенсійне забезпечення», порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Посада водія автомобіля, зайнятого збором і перевезенням трупів тварин, передбачена розділом ХХХ Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №10 від 26.01.1991 року. Посада водія автомобіля зайнятого збиранням і перевезенням трупів тварин - позицією 2350100а-11442 розділу ХХХ Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено нову редакцію Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року за №162 втратила чинність.

Вищевказаним Списком №2 визначено право на пенсію осіб, які були зайняті на наступних роботах, в тому числі і водії автомобілів, зайняті збиранням і перевезенням трупів тварин (позиція 30.1а).

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин, далі Порядку), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Згідно ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів. України.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, трудової книжки, яка є основним документом для підтвердження стажу роботи, позивач працював на посаді водія спеціального автомобіля, який виконував збирання і перевезення трупів тварин з 05.05.1983 року по 16.06.1996 року.

Отже, посада позивача «водій автомобіля, зайнятий збиранням і перевезенням трупів тварин» є такою, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за наявності необхідного віку та стажу роботи, передбаченого ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 05.05.1983 року по 16.06.1996 року пенсійним фондом є неправомірним, оскільки посада підтверджується трудовою книжкою та показаннями трьої свідків які були допитані в суді першої інстанції при розгляді справи по суті заявлених вимог.

Крім того слід зазначити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання Постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992р. № 41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до п. 4.3. вказаного Порядку зазначено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 16.09.2014р. (справа № 21-307а14) та від 25.11.2014р. (справа №21-519а14).

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що не проведення підприємством, на якому працюва позивач, атестації робочих місць не може позбавляти особу її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та правомірно зобов'язав призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

З огляду на викладене постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим в запереченнях до адміністративного позову, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.08.2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик