Справа № 335/8694/17(2-а/335/409/2017)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2017 рокусправа № 335/8694/17(2-а/335/409/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 вересня 2017 року у справі № 335/8694/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 25.07.2017 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення позивачу перерахунку пенсії на підставі його заяви від 31 травня 2017 р.;

- зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 06.04.2015 року, з урахуванням у складі грошового забезпечення таких виплат, зазначених у довідці про додаткові види грошового забезпечення та премії (додаток до грошового атестату) від 06.04.2015 року, виданою Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області: матеріальної допомоги на оздоровлення (код 105); матеріальної допомоги на вирішення соціально- побутових питань (код 107), виплати посадового окладу в полуторному розмірі (код 30) з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та виплачувати у подальшому пенсію з урахуванням зазначених виплат;

- зобов'язати відповідача виплатити недоотримані суми пенсії за період з 06.04.2015р. на момент перерахунку пенсії на підставі постанови суду по цій справі;

- зобов'язати відповідача подати суду звіт про виконання постанови суду по цій справі у строк, визначений судом.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі його заяви від 31 травня 2017 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.06.2016 року, з урахуванням у складі грошового забезпечення таких виплат, зазначених у довідці про додаткові види грошового забезпечення та премії (додаток до грошового атестату) від 06.04.2015 року, виданою Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області: матеріальної допомоги на оздоровлення (код 105); матеріальної допомоги на вирішення соціально- побутових питань (код 107), виплати посадового окладу в полуторному розмірі (код 30) з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Пунктом 3 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

Постанова Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 вересня 2017 року прийнята у порядку скороченого провадження за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 183-2 КАС України, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути зазначену справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції про відмову в задоволенні частини позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1, перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

31.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою, в якій зазначив, що при складанні довідки про суми додаткових видів грошового забезпечення, на підставі якої йому нарахована пенсія, помилково не були включені до довідки деякі суми коштів (матеріальна допомога на оздоровлення та СПП за 2013-2015р.р.). На підставі звернення до Управління служби безпеки України в Запорізькій області йому надано уточнену довідку про суми додаткових видів грошового забезпечення №59/С-73/33 від 22.05.2017 року. У зв'язку з цим ОСОБА_1 просив перерахувати пенсію з моменту її призначення та додав до заяви довідку № 59/С-73/33 від 22.05.2017 року (а.с.8-20, 21).

Листом від 14.06.2017 року пенсійний орган повідомив ОСОБА_1, що саме на підставі наданих УСБУ в Запорізькій області документів, в тому числі довідки про додаткові види грошового забезпечення від 06.04.2015 року №019649 визначено розмір його пенсійної виплати, а тому пенсія виплачується згідно чинного законодавства України (а.с.22).

Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги належать задоволенню з 01.06.2016 року, оскільки позивач набув право на перерахунок пенсії з 01.06.2017 року, то різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому на підставі положень статті 51 Закону №2262ХІІ не більше як за 12 місяців.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також, вказаною нормою передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (зі змінами та доповненнями) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (далі по тексту - Закон №2011-ХІІ).

Частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Крім того, Законом №2011-ХІІ гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, посадовий оклад в полуторному розмірі, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є такими видами грошового забезпечення, які відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 10 березня 2015 року №21-70а15, який є обов'язковим для суду в силу вимог частини першої статті 244-2 КАС України.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України не суперечить рішенню Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № 4-рп/2015, на яке посилається відповідач у апеляційній скарзі, та яким здійснено офіційне тлумачення частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ, оскільки цим рішенням визначено виключний перелік виплат, що належить до додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), що повинні враховуватися при перерахунку пенсії військовослужбовцям, проте не визначено конкретні види вказаних виплат.

Як вбачається з довідки (додаток до грошового атестату) Управління СБУ у Запорізькій області, грошове забезпечення ОСОБА_1 на момент звільнення складалося, у тому числі, із сум матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, посадовий оклад в полуторному розмірі, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.8-20).

Відтак, неврахування відповідачем цих виплат при обчисленні розміру пенсії позивачеві суперечить вищенаведеним вимогам законодавства.

Проте, колегія суддів вважає помилковим визначення судом першої інстанції дати, з якої належить провести перерахунок пенсії позивачу.

В своїй постанові суд першої інстанції послався на вимоги статті 51 Закону №2262-ХІІ, як на підставу для перерахунку пенсії позивачу за період з 01.06.2016 року, тобто за 12 місяців, що передували видачі довідки про додаткові складові грошового утримання, пов'язавши видачу такої довідки з правом позивача на підвищення пенсії.

Відповідно до статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Вказана норма Закону №2262-ХІІ передбачає перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною складових грошового забезпечення, в той час як складові грошового утримання згідно наданої позивачем довідки існували і на час призначення позивачу пенсії (додаток до грошового атестату від 06.04.2015 року) та були відому самому позивачу, проте не були враховані пенсійним органом за відсутності належної довідки. Вказана довідка була отримана позивачем лише 22.05.2017 року на надана пенсійному органу для врахування лише 31.05.2017 року.

Згідно тексту адміністративного позову ОСОБА_1 просив здійснити йому перерахунок пенсії та виплату пенсії з 06.04.2015 року на підставі довідки від 22.05.2017 року, тобто з дня призначення пенсії.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, який становить шість місяців. Цей строк обчислюється, якщо не встановлено інше, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про порушення свого права позивач знав з моменту призначення йому пенсії, оскільки вказані доплати входили до його грошового утримання та були внесені до грошового атестату №019649 від 06.04.2015 року (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заявою 31.05.2016 року, до якого додав довідку від 22.05.2017 року, та до суду звернувся з даним адміністративним позовом 25.07.2017 року, тобто в межах передбаченого ст.99 КАС України строку.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 1 ст. 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, що бере участь у справі.

Позивач в адміністративному позові взагалі не ставить питання про поновлення строку на звернення до суду, та згідно тексту позову та доданих до нього документів, колегія суддів не вбачає поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом.

Таким чином, позовні вимоги належать задоволенню з 01.06.2017 року.

Отже, суд першої інстанції під час розгляду даної справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для її вирішення, невірно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення строку, з якого належить провести перерахунок пенсії позивачу, що відповідно до ст.201 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни постанови суду першої інстанції в зазначеній частині.

Відповідно до частини десятої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 160, 167, 183-2, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 вересня 2017 року у справі № 335/8694/17 задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 вересня 2017 року у справі № 335/8694/17 змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини постанови слова та цифри «починаючи з 01.06.2016 року» замінити словами та цифрами «починаючи з 01.06.2017 року».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак