Справа № 806/2699/16
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" жовтня 2017 р. Справа № 806/2699/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника апелянта ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" березня 2017 р. у справі за позовом Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання частково протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2016 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до суду з вказаним позовом та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 09.03.2017 року, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 08 листопада 2016 року на суму 3753,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що контролюючим органом було неправомірно застосовані санкції відповідно до ст. 127 Податкового кодексу України.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 березня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про задоволення позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд не надав належної оцінки обставинам, встановленим під час розгляду справи.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами планової виїзної документальної перевірки філії "Малинський Райавтодор" ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 роки посадовими особами Головного управління ДФС у Житомирській області складено акт №49/06-30-14-01/26193048 від 25.10.2016 (а.с.7-47).

Відповідно до розділу 4 акту, серед іншого, перевіркою були встановлені порушення:

- пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, пп.129.1.3 п.129.3 ст.129 та п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, в результаті чого Філією "Малинський райавтодор" несвоєчасно сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб.

На підставі вказаного акту, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області винесено:

- податкове повідомлення-рішення № від 08.11.2016, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 16748,03 грн., в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 13328,96 грн. та нараховано пеню у розмірі 3419,87 грн. (а.с.6).

Не погоджуючись частково із винесеним контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням на суму 3753,13 грн., та вважаючи його необґрунтованим, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції, перевіряючи спірне податкове повідомлення-рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновків, що його прийнято правомірно.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з вказаним висновком, виходячи з наступного.

У відповідності до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI визначено, що плата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно зі пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

У відповідності до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно зі пп. 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Тобто місячний податковий період слід розуміти таким чином, що податкове зобов'язання податковим агентом повинне бути сплачене протягом 30 днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця.

Аналіз наведених положень Кодексу дає підстави для висновку, що податковий агент зобов'язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України по справах № 818/2927/13-а від 24.02.2015 року та № 820/12804/14 від 10.06.2015 року.

Підпунктом 168.4.4 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Відповідно до підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов'язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності. При нарахуванні доходів у вигляді винагороди за цивільно-правовими договорами за виконання робіт (надання послуг) база оподаткування визначається як нарахована сума такої винагороди, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (пп.164.6 ст.164).

Згідно п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Пунктом 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається. У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку; в) подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку; г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу; ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно пп.129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

В ході перевірки наявності заборгованості по виплаті заробітної плати найманим працівникам встановлено, що на ДП "Житомиравтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" філії "Малинський райавтодор" станом на 01.01.2013 залишок по заробітній платі склав Кт 98562,84 грн., яка складається із заборгованостей за жовтень 2012 року в сумі 19417,00 грн., за листопад 2012 року в сумі 37249,83 грн., за грудень 2012 року в сумі 41896,01 грн. Крім того, станом на 30.06.2016 залишок по заробітній платі склав 81275,34 грн., яка складається із заборгованості за травень 2016 року в сумі 35758,94 грн. та заборгованості за червень 2016 року в сумі 45516,40 грн.

Перевіркою питань щодо повноти сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб встановлено, що станом на 01.01.2013 залишок несплаченого вищевказаного податку філії "Малинський Райавтодор" становить 18218,24 грн.

Як встановлено судом та не заперечується представником апелянта, товариство визнає виявлені контролюючим органом порушення ст. 126 Податкового кодексу України та погоджується із нарахуванням штрафу згідно вимог ст.126 Податкового кодексу України, проте на думку Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ГУ ДФС у Житомирській області неправомірно застосувало до позивача штраф на підставі п. 127.1 ст. 127 ПК України.

Суд першої інстанції, перевіряючи дії відповідача щодо правомірності застосування штрафних санкцій на підставі п. 127.1 ст. 127 ПК України, дійшов висновку, що незважаючи на те, що під час виплати кожної суми доходів працівникам, підприємством обов'язково перераховувались суми ПДФО, військовий збір та єдиний внесок, на підтвердження чого надав звіти про дебетові та кредитові операції по рахунку 6389 (а.с.113-115, 117-118), товариство має нести відповідальність за п. 127.1 ст. 127 ПК України, оскільки вказані кошти зараховувались податковим органом в рахунок погашення податкового боргу згідно із черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків як того вимагає п.87.9 ст.87 ПК України.

Однак, погодитися з такими висновками неможливо, виходячи з наступного.

За змістом пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України передбачено, що не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Отже, положення статті 127 Податкового кодексу України встановлюються як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено ст. 126 Податкового кодексу України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Таким чином, склад правопорушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

З наданих суду доказів вбачається, що апелянтом за період, який перевірявся, в день виплати заробітної плати та інших платежів, нараховувався, утримувався та перераховувався податок з доходів фізичних осіб та військовий збір до бюджету, що підтверджується відповідними копіями виписок по рахунку, що знаходяться в матеріалах справи.

Згідно копій виписок по банку вбачається, що одночасно з виплатою заробітної плати здійснювалось перерахування ПДФО.

Так, 13.04.2016року позивачем погашена заборгованість по заробітній платі за грудень місяць 2015 року, одночасно платіжним дорученням № 20, було сплачено податок з доходів фізичних осіб в повному обсязі (Копія виписки по рахунку з 01.04.2016 до 30.04.2016 знаходиться в матеріалах справи).

13.04.2016 року позивачем погашена заборгованість по заробітній платі за грудень місяць 2015 року, одночасно платіжним дорученням № 22, було сплачено податок з доходів фізичних осіб в повному обсязі ( копія виписки по рахунку з 01.04.2016 до 30.04.2016 знаходиться в матеріалах справи).

10.05.2016 року позивачем погашена заборгованість по заробітній платі за березень місяць 2016 року, одночасно платіжними дорученнями № 49, 56, 53 було сплачено податок з доходів фізичних осіб в повному обсязі (копія виписки по рахунку з 01.05.2016 до 31.05.2016 знаходиться в матеріалах справи). Так само і за інші періоди.

Відповідач не заперечує вказаних обставин, однак вважає, що перерахування податків не відбулося, оскільки сплачені кошти були зараховані податковим органом на погашення заборгованості за попередні платежі.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Згідно з п.9 ст.87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вказаною нормою Податкового кодексу України визначено обов'язок податкового органу на зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Визначальним при застосуванні приписів цієї статті є наявність податкового боргу.

Зміст графи "призначення платежу" у платіжних дорученнях за будь-яких умов не має значення, що прямо передбачено п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України.

В свою чергу, згідно пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України передбачено, що не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків.

Таким чином, законодавець наділив правом податковий орган застосовувати штраф до платника податку згідно з цією нормою у випадку не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, проте не наділив правом податковий орган застосовувати штраф при виконанні п. 9 ст. 87 Податкового кодексу України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Вказані норми визначають, які дії зі сплаченими коштами зобов'язані здійснювати органи державної податкової служби в погашення податкового боргу та не встановлюють відповідальності платника податків внаслідок вчинення вказаних дій податковою службою.

Окрім того, як встановлено під час розгляду справи, представник податкового органу пояснив, що зарахування податків в порядку черговості не проходить автоматично, а здійснюється через певний час після їх сплати платником податків.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, не надав належної оцінки правовим нормам, що регулюють вказані відносини, а тому судове рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового - про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" березня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 08 листопада 2016 року на суму 3753,13 грн.

Стягнути на користь Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 2893,80 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "25" жовтня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" вул. Перемоги, 75,м. Житомир,10003

3- відповідачу: Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області вул.Юрка Тютюнника, 7,м.Житомир,10003

4- ОСОБА_3 АДРЕСА_1 - ,