Справа № 725/2009/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/2009/17

Головуючий у 1-й інстанції: Скуляк І.А.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

24 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 17 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 (далі - позивач) до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправної та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в травні 2017 року звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом в якому просив: визнати причини пропуску строку оскарження постанови у справі про порушення митних правил 0554/40803/16 від 17.06.2016 поважними та строк на оскарження постанови поновити; визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Жижияна І.Є від 17.06.2016 якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме: 260141,97 грн., а провадження в справі закрити; зупинити виконання спірної постанови у справі про порушення митних правил від 17.06.2016 до вирішення справи по суті, направивши копію даної ухвали у ВДВС Сокирянського районного управління юстиції.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17.07.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.04.2016 головним інспектором ВМО №6 митного поста "Кельменці" Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_5 відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №0554/40803/16.

З вказаного протоколу слідує, що 26.04.2016 о 15:51 год. під час здійснення митного контролю, ОСОБА_3, який рухався на транспортному засобі марки "AUDI A4" з України до Республіки Молдова, згідно інформації програмно-інформаційного комплексу "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" та орієнтування Чернівецької митниці ДФС було встановлено порушення позивачем митних правил, а саме, 20.02.2015 о 11 год. 45 хв. громадянин України ОСОБА_3 ввіз на митну територію України через пункт пропуску "Сокиряни - Окниця", реєстраційний номерний знак RP54396, країна реєстрації Республіка Польща, в митному режимі транзит через митну територію України в строк на десять днів, тобто з терміном вивезення до 02.03.2015. Проте, митний режим "транзит" у визначений термін завершено не було. Таким чином, позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на десять діб.

25.03.2016 у зв'язку із цим, постановою по справі про порушення митних правил позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 8 500 гривень.

У встановлені ст. 95 МК України строки транзитного перевезення для автомобільного транспорту 10 діб, громадянин України ОСОБА_3 не вивіз за межі митної території України автомобіль марки "Volkswagen CADDY", не вказав поважних причин пропуску строку вивезення транспортного засобу, та надалі використовує вищезазначений транспортний засіб на митній території України.

Зважаючи на викладене, використання громадянином України ОСОБА_3 транспортного засобу особистого користування, в даному випадку автомобіля марки "Volkswagen CADDY", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, країна реєстрації Республіка Польща, VIN НОМЕР_1, ввезеного на митну територію України у митному режимі транзит та користування таким транспортним засобом понад передбачений ст. 95 МК України строк, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

У зв'язку з викладеним, 17.06.2016 постановою заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Жижияна І.Є. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 260 141 грн. 97 коп.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що працівниками Чернівецької митниці ДФС під час оформлення матеріалів відносно ОСОБА_7 та їх розгляду було дотримано вимог чинного законодавства та здійснено всі можливі заходи щодо належного повідомлення позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 93 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України) зазначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 292 МК України вказано, що митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень МК не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (ст. 90 МК України).

Статтею 377 МК України вказано, що товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України (ч.1).

Товари, зазначені у частині першій цієї статті, що ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу, підлягають обов'язковій сертифікації у випадках, встановлених законодавством для підприємств. Документи, що засвідчують відповідність таких товарів вимогам технічних регламентів та національних стандартів, подаються органам доходів і зборів під час митного оформлення цих товарів з метою вільного обігу та уповноваженим органам під час їх державної реєстрації в Україні (ч.2).

Ввезені громадянами на митну територію України для вільного обігу товари, зазначені у частині першій цієї статті, що підлягають державній реєстрації уповноваженими органами України, забороняється відчужувати або передавати у володіння, користування чи розпорядження іншим особам до здійснення державної реєстрації цих товарів (ч. 3).

З метою запобігання незаконному обігу транспортних засобів на території України між центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та державними органами з безпеки дорожнього руху здійснюється автоматизований обмін інформацією про транспортні засоби, що перетинають державний кордон України, стосовно митного оформлення та державної реєстрації таких транспортних засобів (ч. 4).

Згідно матеріалів справи, громадянин України ОСОБА_3 не вивіз за межі митної території України автомобіль марки "Volkswagen CADDY" та не вказав поважних причин пропуску строку вивезення транспортного засобу.

Частиною 3 ст.470 МК України вказано, що особа притягається до відповідальності у разі перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Статтею 485 МК України передбачено, що особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

За змістом п.1 ч. 1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Інформація, щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

При цьому, вказану інформацію позивач не надавав ні відповідачу ні суду, тому відповідач не мав можливості встановити вказані дані.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(далі - Методика) вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс- листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Таким чином, у службовій записці №24-70-60-15/103-ЕП від 18.04.2016, для визначення вартості транспортних засобів використовувалися Інтернет ресурси, можливість використання яких передбачена Методикою. Крім того, в службовій записці вказані фактори, які б дали можливість більш точно визначити митну вартість автомобіля. Однак, за відсутністю вказаних факторів, згідно положень Методики, митна вартість визначається за інформацією, отриманою з мережі Інтернет. Саме таку інформацію митним органом використано. Отже, митна вартість визначена відповідно до чинного законодавства та із врахуванням Методики.

З наведених положень та обставин справи слідує, що заступником начальника Чернівецької митниці ДФС Жижияна І.Є. правомірно було визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та винесено постанову від 17.06.2016 якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_3 у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 260 141 грн. 97 коп.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що за кермом транспортного засобу марки "Volkswagen CADDY" він не перебував, а тільки рухався у ньому в якості пасажира, проте, вказане твердження не підтверджується жодними наявними в матеріалах справи доказами. Крім того як слідує із змісту оскаржуваної постанови, та ніяк не спростовано позивачем, саме останнім здійснювалося митне оформлення ТЗ, для чого надав свідоцтво про його реєстрацію, та паспорт (на підставі чого і було встановлено його особу).

Щодо посилання позивача на пропущення строку притягнення його до адміністративної відповідальності слід вказати наступне.

Згідно ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Тобто, за загальним правилом розгляд справи про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення можливо, якщо від дня вчинення такого порушення пройшло не більше ніж шість місяців.

Разом з тим, вказаною статтею прямо встановлено, що у випадку розгляду справ про триваючі порушення митних правил або передбачених статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Згідно з матеріалами справи, позивача притягнуто до відповідальності за вчинення саме порушення передбаченого статтею 485 МК України, що є у переліку окремих випадків передбачених ст. 467 МК України, які дають можливість здійснювати розгляд справи про вчинення такого правопорушення саме у строк не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Судом першої інстанції вірно вказано, що датою виявлення правопорушення, вчиненого позивачем, є дата складення протоколу про порушення митних правил 26.04.2016 і саме з цієї дати починається відлік шестимісячного строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, відповідачем правомірно, у передбачений законом термін, було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

Щодо порушення прав позивача під час розгляду справи про порушення митних правил на які посилається позивач, то з матеріалами справи, а саме, копією протоколу опитування від 26.04.2016 підтверджується, що позивач відмовився від надання будь-яких пояснень, при цьому, вказав адресу місця свого проживання - АДРЕСА_1, куди і направлялися ОСОБА_3 повідомлення.

Проте, в подальшому встановлено, що позивач надав митному органу неправдиві відомості щодо місця свого проживання, оскільки вулиці Головна в м.Хотин немає.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу від 16.05.2016, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2.

При цьому, всі виклики-повідомлення про розгляд справи, а також постанова в справі про порушення митних правил від 17.06.2016 направлялись відповідачем ОСОБА_3 на вказану ним адресу, проте, ОСОБА_3 отримано їх не було, у зв'язку із чим "за закінченням терміну зберігання" вказані документи були повернуті до митного органу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що позивач вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а також те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів, суд вважає встановленим факт його неправомірних дій, які становлять склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, а тому, постанова №0554/40803/16 від 17.06.2016 винесена Чернівецькою митницею ДФС у відповідності до вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 17 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 27 жовтня 2017 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.