Справа № 675/1688/17
Суддя: Король О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/1688/17
Провадження № 2-а/675/158/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Короля О. В., з участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора БУПП в м. Хмельницький лейтенанта поліції ОСОБА_2; третьої особи на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в м. Хмельницькомупро скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (по тексту - ОСОБА_1В.) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора БУПП в м. Хмельницький лейтенанта поліції ОСОБА_2; третьої особи на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в м. Хмельницькомупро скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР №052601 від 04.09.2017 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що інспектором БУПП в м. Хмельницький лейтенантом поліції ОСОБА_2 постановою від 04 вересня 2017 року серії БР №052601 його притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності було порушення правил дорожнього руху, а саме те, що 04 вересня 2017 року о 15 год. 00 хв. позивач, керуючи автомобілем марки «Audi» 80, д.н.з. TOP26YK, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено».

ОСОБА_1 вважає вказану постанову незаконною та просить її скасувати.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 у поданій до суду письмовій заяві просив адміністративну справу розглянути за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Управлінням патрульної поліції в м. Хмельницькомуподано суду письмове заперечення вх. №7409 від 29.09.2017. У своєму запереченні з покликанням на відеоматеріал на оптичному DVD-R диску №1 із фіксацією вчиненого правопорушення та дислокацію технічних засобів регулювання дорожнім рухом по вул. Соборна в м. Хмельницький вказав на правомірність оскаржуваної постанови та просив відмовити у позові, розглянувши справу без його участі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 41 КАС України у звязку з неявкою у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 вересня 2017 року інспектор патрульної поліції роти № 3 батальйону УПП у місті Хмельницькому лейтенант поліції ОСОБА_2 під час виконання своїх службових обов'язків, а саме велопатрулювання ввіреного квадрату, виявив, що позивач - ОСОБА_1 (водій) близько 15 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки Ауді 80 д.н.з. TOP26YK здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4. «в» ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме порушення вимог дорожніх знаків.

З врахуванням викладених вище обставин відповідачем було оформлено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №052601 від 04.09.2017 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст. 62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлені безсумнівні докази тих обставин, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 1 розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

З свою чергу, у п. 8.4 ПДР України, наведені групи дорожніх знаків, серед яких наявні заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі (підпункт «в»).

Суд бере до уваги покликання відповідача, яке в свою чергу не спростоване позивачем, що беручи до уваги дорожню обстановку по вул. Соборна (в напрямку перехрестя вул. Вайсера та вул. Соборної), по правій стороні дороги встановлений заборонний дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» із табличкою 7.18 ПДР України, крім того встановлений інформаційно-вказівний знак 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» ПДР України, тобто рух по вул. Соборної здійснюється лише в одному напрямку, із забороною здійснення зупинки на тому боці дороги на якому він встановлений ( в даному випадку по правій стороні).

Відповідно до Розділу 33, підрозділу 3 «Заборонні знаки» ПДР України, дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» означає, що забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження, чи завантаження вантажу), а також «Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаків 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені».

Відповідно до п.1.10 Розділу 1 «Загальні положення» ПДР України зупинка - припинення pyxу транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Суд критично відноситься до покликань позивача, що останній не бачив відповідного знаку, так як у відповідності до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до п. 15.1 ПДР України зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Зібрані в сукупності докази свідчать, що позивач здійснив зупинку в межах дії заборонного знаку 3.34, чим порушив вимоги п. 8.4 «в» ПДР України.

Судом враховано та взято до уваги відеоматеріал на оптичному DVD-R диску №1 із фіксацією вчиненого правопорушення та дислокацію технічних засобів регулювання дорожнім рухом по вул. Соборна в м. Хмельницький.

Із наданого третьою особою, разом із запереченням, диску відеофіксації нагрудною відеокамерою вчиненого ОСОБА_1 порушення, який був оглянутий, в судовому засіданні, слідує, що сам позивач фактично не заперечував вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення та просив інспектора застосувати до нього попередження та не накладати стягнення у виді штрафу.

До покликань позивача в позові щодо порушення відповідачем порядку розгляду та притягнення його до адміністративної відповідальності, винесення постанови за відсутністю доказів, суд відноситься критично та розцінює їх, як бажання останнього уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 на позивача є правомірними та законними, оскільки доказів, які б спростовували вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення, з боку позивача не надано, підстав передбачених статтею 72 КАС України для звільнення позивача від доказування не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити за їх недоведеністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 18, 71, 160-162, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. В. Король