Справа № 2-а-3174/11
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2011-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3174/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2011 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Голобородової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси

про визнання відмови у виплаті державної соціальної допомоги за період з 06 грудня 2010 року по день звернення до суду - протиправною, зобовязання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу за вказані періоди, та на зобовязання сплачувати у майбутньому -

ВСТАНОВИВ:

6 червня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, в якому просила поновити їй строк звернення до суду, визнати відмову у виплаті державної соціальної допомоги протиправною за період 3 1 січня 2006 року по 1 травня 2011 року, зобовязати нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу за вказаний період, також зобовязати відповідача сплачувати державну соціальну допомогу у майбутньому, мотивуючи це тим, що вона є дитиною війни і отримує пенсію через Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, стягнути на її користь з відповідача затрачені нею кошти на правову допомогу в розмірі 300,00 грн.

З посиланням в позовній заяві на приписи ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнипозивачка вважає, що має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком. Позивач стверджує, що відповідач не виконує вимоги ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, що порушує її законні права на належний соціальний захист. Законами України Про державний бюджет Українина відповідні роки положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнибули обмежені виплати соціальної допомоги дітям війни. Однак рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року відповідні положення Закону України Про державний бюджет України на 2007 ріквизнано неконституційними. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року відповідні положення Закону України Про державний бюджет України на 2008 ріктакож визнано неконституційними.

У 2008-2010 роки Законами України про державний бюджет на відповідні роки не обмежувався розмір виплат державної соціальної допомоги дітям війни. Тому позивачка стверджує, що їй не доплачено за період з січня 2006 року по 1 травня 2011 року щомісячне підвищення до пенсії виходячи із розміру 30% від мінімальної пенсії за віком. Позивач вказує, що він своєчасно не звернувся до суду з адміністративним позовом, оскільки вважає, що державну соціальну допомогу йому не виплачено з вини органу, що повинен був йому виплачувати, тому відповідно до Закону України Про пенсійне забезпеченнядержавна соціальна допомога дітям війни повинна йому бути сплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 9 вересня 2011 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання відмови відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком безпідставною та нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечення їй виплати за періоди з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року, 01.01.2007року по 31.12.2007року, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечення їй виплати за періоди з 22.05.2008 року по 31.12.2008року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 05.12.2010 року залишено без розгляду.

При цьому решта позовних вимог щодо захисту порушених прав ОСОБА_1 в межах встановленого статтею 100 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду підлягає розгляду за правилами КАС України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, в заяві просив суд задовольнити його позовні вимоги, а саме визнати відмову у виплаті державної соціальної допомоги протиправною, зобовязати нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу за вказаний період, зобовязати виплачувати відповідача і надалі державну соціальну допомогу, стягнути з відповідача на його користь затрачені ним кошти на правову допомогу в розмірі 300,00 грн., просила розглянути справу у її відсутності

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, надав суду заперечення проти позову, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та розглянути справу за його відсутності в судовому засіданні.

Суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності належним чином повідомленого представника відповідача - субєкта владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни і знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду у Київському районі м. Одеси.

Згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнипозивач має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 99 ч. 1 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими Законами України.

Згідно ст. 99 ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Суд приймає до уваги, що позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав, свобод чи інтересів щодо невиплати чи неповноти виплати державної соціальної допомоги дитини війни 6 червня 2011 року.

З урахуванням постановлення судом ухвали від 9 вересня 2011 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання відмови у виплаті державної соціальної допомоги за період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року, 01.01.2007року по 31.12.2007року, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечення їй виплати за періоди з 22.05.2008 року по 31.12.2008року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010року по 05.12.2010 року залишено без розгляду, захисту підлягають права позивачки з 06.12.2010 року по 1 травня 2011 року.

Суд приймає до уваги відсутність законодавчого обмеження щодо виконання вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, при цьому суд не вважає, що відсутність у Державному бюджеті України видатків на виплату державної соціальної допомоги дітям війни є підставою для невиконання вимог Закону з боку відповідача щодо виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Також суд вважає, що Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 22.08.2008 року Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою передбачені виплати державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 10% щомісячно не відповідає вимогам ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, якою встановлено право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 9 ч.4 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позивач має право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком, з урахуванням сплаченої ОСОБА_1 додаткової виплати у 2008-2010роках у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком, і тому орган державної влади, до якого відноситься адміністративний відповідач Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, тому суд вважає протиправною відмову Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 11.04.2011 року у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком з 6.12.2010 року з урахуванням виплачених сум.

Суд також вважає, що слід зобовязати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, як дитині війни виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 06.12.2010 року по 01.05.2011 року з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на юридичну допомогу в розмірі 300 грн.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок державивід 27.04.2006 р. № 590, якщо компенсація витрат на правову допомогу сплачується за рахунок держави, тоді така компенсація не повинна перевищувати 5 % розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий день особи, яка надавала правову допомогу. Таким чином, стягненню підлягає 2 грн. 30 коп.

Вимоги позивача в частині нарахування відповідної соціальної виплати в майбутньому не підлягають задоволенню, оскільки діючим законодавством не передбачено нарахування, виплата та стягнення на майбутнє, а також позивач не довів судові що в цій частині його права та інтереси порушенні відповідачем.

Судове рішення (постанова) є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.

Судове рішення (постанова) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 46, 55, 58 Конституції України, ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 р., ст.ст. 2,7, 9, 11, 13, 41, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання відмови у виплаті державної соціальної допомоги протиправною, зобовязання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси щодо виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги дитини війни за період з 6 грудня 2010 року по 01 травня 2011 року.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 06 грудня 2010 року по 01 травня 2011 року з урахуванням виплачених сум за даний період.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 2 (дві) гривні 30 копійок.

В іншій частині адміністративний позов залишити без задоволення.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках і порядку передбачених ч. 2 п. 2 ст. 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Калініченко Л. В.