Справа № 164/1167/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9197/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 09 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

18.05.2017 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області у якому просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, як інваліду війни за 2017 рік, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є інвалідом війни та має, відповідно, право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме на виплату щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, що становить в 2017 році 9184 грн. Однак, йому здійснено таку виплату лише у сумі 2700 грн.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 09.08.2017 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неповним зясуванням обставин справи, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що він є інвалідом війни, а тому відповідачу у 2017 році при визначенні розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня необхідно було застосовувати норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постанови Кабінету Міністрів України № 223 від 05.04.2017 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», оскільки із загальних засад права визнається пріоритет законів над підзаконними нормативними актами. Крім того, судом не враховано правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 10.02.2016 у справі № 537/5837/14-а щодо виплати учаснику бойових дій щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Апелянт у судове засідання не прибув.

Відповідач подав письмові заперечення та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Враховуючи відсутність від усіх осіб, які беруть участь у справі, клопотань про розгляд справи за їх участі, а також те, що цю справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 має статус ветерана війни інваліда війни учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням від 08.06.2016 серії Б № 332370, копія якого є в матеріалах справи (а. с. 4).

Згідно відповіді начальника Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області від 03.05.2017 № В-206/04-10 на звернення позивача відповідачем нараховано ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2017 рік відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постанови Кабінету Міністрів України № 223 від 05.04.2017 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у розмірі 2700 грн (а. с. 3).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України, в межах бюджетних призначень, встановлених Законом про Державний бюджет України.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції погоджується, з огляду на таке.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон) та постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 № 223 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2017 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань»(далі - постанова № 223).

Пільги для учасників бойових дій та прирівняних до них осіб визначені у ст. 12 Закону.

Відповідно до ст. 13 Закону, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України було установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Прикінцеві та перехідні положення були доповнені зазначеним пунктом згідно із Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності з 01 січня 2015 року.

Таким чином, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 05.04.2017 № 223 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2017 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до пп. 1 п. 1 постанови КМУ № 223 від 05.04.2017 у 2017 році інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:

- I групи - 3500 гривень;

- II групи - 3100 гривень;

- III групи - 2700 гривень;

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу у 2017 році виплачена щорічна разова допомога у розмірі 2700 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що виплата ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік, як інваліду війни ІІІ групи, у розмірі 2700 грн відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», правомірно здійснена в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач помилково послався на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 10 лютого 2016 року по справі № 537/5837/14-а, оскільки спірні правовідносини у вказаній справі виникли щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойовх дій у квітні 2014 року.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Маневицього районного суду Волинської області від 09 серпня 2017 року у справі № 164/1167/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4