Справа № 308/7905/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/10268/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу громадянина Вєтнаму ОСОБА_2 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Вєтнаму ОСОБА_2 про примусове видворення,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до громадянина Вєтнаму ОСОБА_2 (далі - відповідач) про примусове видворення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2017 року позов задоволено. Примусово видворено громадянина Вєтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України. Постанову звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у 2008 році було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, а тому позивач порушив процедуру видворення відповідача, оскільки такий підлягає видворенню за правилами ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та вищезазначеною Угодою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, відповідач 12.08.2017 року незаконно, поза пунктом пропуску, перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Новоселиця», однак, після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки та 12.08.2017 року, в пункті пропуску «Малий Березний» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.

Згідно ч. 1, 3 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон № 3773) передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 року в м. Нью-Йорку (далі - Угода).

Процедура реадмісії громадян Вєтнаму визначена ст. 4 Угоди. Оскільки відповідач був прийнятий державою Україна на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським співтовариством про реадмісію осіб, то він підлягає видворенню не за процедурою передбаченою ст. 30 Закону № 3773 та ст. 183-7 КАС України, а за процедурою, визначеною ст. 29 Закону № 3773 та Угодою. Однак, позивачем визначена законодавством процедура не застосована.

Згідно зі ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.ст. 195,196,197,198,202,205,207,254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу громадянина Вєтнаму ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2017 року у справі № 308/7905/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула