Справа № 522/11337/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/11337/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Бойчук А.Ю.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Димерлія О.О., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нехожиній О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до слідчого СВ Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21.06.2017 року інвалід 2-ї групи ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до слідчого СВ ГУ НП в Одеській області Омельченка З.В., в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Слідчого СВ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3, які порушують її законні права та інтереси, а саме щодо:

- не розгляду її звернень з проханнями надати дозвіл на герметизацію її автомобіля від 09.12.2016р., від 16.01.2017р. та від 07.02.2017р.;

- не виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.03.2017р., якою суд зобовязав відповідача розглянути клопотання ОСОБА_1 від 07.02.2017р. та надати відповідь на це клопотання;

- не виконання слідчим СВ ГУ НП в Одеській області Омельченком З.В. своїх обовязків, закріплених в статтях 1 та 2 Закону України «Про Національну поліцію», а саме:

- не створення слідчим умов для зберігання вилученої у ОСОБА_1 приватної власності легкового автомобіля ВАЗ 2108 з розбитим лобовим склом, а також не створення умов зберігання грошей та речей, які знаходились в цьому вилученому 24.11.2016р. автомобілі;

- не складання відповідачем опису речей, грошей та ін., які залишились в евакуйованому автомобілі, що призвело до виявлення в подальшому їх крадіжки;

- умисного створення перешкод для розкриття крадіжки грошей, речей та ін. з автомобіля, у звязку з ізолюванням її 24.11.2016р. в поліцейському автомобілі та у звязку з пізнім винесенням відповідачем письмового дозволу (через 3 місяці) 26.01.2017р. «забрати гроші, речі, які залишились в евакуйованому автомобілі», що призвело до пізнього виявлення крадіжки грошей та ін. із автомобіля, та, в подальшому, до пізнього початку розслідування крадіжки;

- визнати незаконною відмову Слідчого СВ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 в своєму листі від 09.02.2017р. щодо розгляду клопотань ОСОБА_1 про герметизацію її автомобіля та визнати незаконною офіційну відмову відповідача в цьому листі надати дозвіл ОСОБА_1 на герметизацію її автомобіля, оскільки ніякого дозволу на теперішній час відповідачем не надано;

- визнати незаконними дії відповідача, який умисно вніс неправдиві відомості до листа від 26.01.2017р. №/ДТП-303 та від 09.02.2017р. №498 про те, що ухвалою від 09.11.2016р. було арештовано її автомобіль та суд своєю ухвалою тимчасово вилучив його з метою його герметизації і створення належних умов його утримання на спецстоянці, оскільки такої ухвали від 09.11.2016р. не існує та такого висновку суд ніколи не приходив, а зазначені відомості в цих 2-х листах не відповідають дійсності.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2016 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відмовлено та розяснено, що дана справа повинна бути розглянута в порядку кримінального провадження шляхом звернення до місцевого суду.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою судді 1-ї інстанції, ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 04.09.2017р. подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати вказану вище ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2016 року та направити дану справу №522/11337/17 до суду 1-ї інстанції для продовження її розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до слідчого СВ ГУ НП в Одеській області Омельченка З.В., суддя районного суду, посилаючись на приписи ч.1 ст.109 КАС України, виходив з того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинна бути розглянута виключно в порядку кримінального провадження.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може повністю погодитися з вказаним висновком суду 1-ї інстанції і вважає його помилковим.

До такого висновку судова колегія приходить з огляду на наступне.

Так, зі змісту адміністративного позову ОСОБА_1 вбачається, що 24.11.2016р. в м.Одесі по вул.Посмітного,10/12 сталося ДТП за участю позивача, оформленням якої безпосередньо займався слідчий СВ ГУ НП в Одеській області Омельченко З.В.

В подальшому, по факту цієї ДТП було порушене кримінальне провадження №0008947 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, по якому, в свою чергу, до цього часу триває досудове розслідування. Підозра нікому з осіб, які брали участь в ДТП, не висувалася і не вручалася. Статус позивачки також, в свою чергу, досі не визначено.

Згідно ч.1 ст.1 КАС України, завданням адміністративного судочинства - є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до змісту приписів ч.2 ст.2 та п.1 ч.1 ст.17 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлений інший порядок судового провадження.

Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до положень ч.3 ст.18 КАС України, оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом, як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Як видно з ухвали судді Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2017р. по справі №815/2636/17 (яка не оскаржена позивачем та набрала законної сили), даний позов було повернуто позивачу ОСОБА_1 у звязку з його непідсудністю окружному суду та розяснено право звернутися з цим позовом до місцевого загального суду, як адміністративного, що, в свою чергу і було зроблено позивачкою 21.06.2017р.

Так, як видно з матеріалів справи та самого позову, в даному випадку, відповідачем у справі виступає посадова особа ГУ НП в Одеській області - слідчий Омельченко З.В., який, за словами позивачки, нібито вчиняє відносно неї певні протиправні дії, не розглядає її звернення і клопотання та не виконує ухвалу слідчого-судді Приморського районного суду м.Одеси від 09.03.2017р., чим допускає бездіяльність.

Однак, суд першої інстанції, при вирішенні питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження, не зясував зміст заявлених позовних вимог, які позивачка в подальшому мала права уточнити чи конкретизувати, а також не надав належну оцінку характеру спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини, характер спірних правовідносин та заявлені позовні вимоги, судова колегія приходить до висновку про те, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому, відповідно, у суду першої інстанції та той час не було належних підстав для відмови позивачці у відкритті провадження саме з цих мотивів.

До того ж, слід звернути увагу ще й на той факт, що даний адміністративний позов ОСОБА_1 було подано до Приморського районного суду м. Одеси - 21.06.2017р., а спірна ухвала чомусь датована - 22.06.2016р., що, в свою чергу, свідчить про явну помилку в даті оскаржуваного судового рішення (яка до цього часу судом 1-ї інстанції не виправлена) та відповідно, про порушення норм процесуального права.

Отже, за таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення (ухвала) судді суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 є помилковим та прийнятим з грубими порушеннями норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.199 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду 1-ї інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, судова колегія приходить до висновку про те, що оскаржуване судове рішення, відповідно до ст.204 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті, з урахуванням вищевказаних висновків суду 2-ї інстанції.

Керуючись ст.ст.195,196,199,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2016 року скасувати та направити справу №522/11337/17 до суду 1-ї інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_4