Справа № 129/2767/16-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 жовтня 2017 року м. Київ К/800/32830/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Калашнікова О.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі №129/2767/16-а за позовом ОСОБА_1 до Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Гайсинському районі Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за вислугу років, призначеної згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язано Гайсинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначеної згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», на період з 8.06.2016 року по 2.06.2017 року та стягнуто заборгованість по виплаті значеної пенсії за вказаний період.

Допущено негайне виконання судового рішення в частині виплати пенсії за вислугу років за один місяць.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Гайсинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551, 20 грн.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 липня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник ставить питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з такого.

Судами встановлено, що 16 липня 2002 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

З 01 квітня 2015 року відповідно до розпорядження управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області №136701 ОСОБА_1 припинено виплату призначеної пенсії як працюючому судді Тульчинського районного суду Вінницької області у зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII.

27 вересня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області із заявою про поновлення йому виплати пенсії за вислугу років з 08 червня 2016 року у зв'язку з визнанням неконституційним абзацу 1 ч.5. ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням Конституційного Суду України №4-рп/2016

від 08 червня 2016 року.

Листом від 30 вересня 2016 року відповідач відмовив ОСОБА_1 у поновленні пенсії за вислугу років.

Не погодившись з вказаними рішеннями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»: тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Статтю 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII викладено у новій редакції ч.4 ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Як встановлено судами, з 2002 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». У період з 01 квітня 2015 року до моменту звернення до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області із заявою про поновлення виплати пенсії, позивач працював на посаді голови Тульчинського районного суду Вінницької області. При цьому, на нього поширювалися гарантії відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 08 липня 2010 року №2453-VI.

Законами України від 02 березня 2015 року №213-VIII та від 24 грудня 2015 року №911-VIII внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 та до абзацу 1 ч.5. ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 08 липня 2010 року №2453-VI.

При цьому, відповідно до рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08 червня 2016 року визнано неконституційним абзац 1 ч.5. ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 08 липня 2010 року.

Водночас, положення ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 4 ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із змінами, внесеними Законами України від 02 березня 2015 року №213-VIII та від 24 грудня 2015 року №911-VIII неконституційними не визнавалися, а тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача при відмові в поновленні виплати пенсії за вислугу років, призначеної згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», з 08 червня 2016 року, а відтак - і про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та-або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, яке відповідає усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, зазначена касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 211, 213, п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі №129/2767/16-а за позовом ОСОБА_1 до Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Калашнікова