Справа № 607/2224/17
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2017 Справа №607/2224/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання: Зарічної О.П., позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації про визнання незаконною вимоги про повернення надміру сплаченої субсидії,

ВСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом. У ньому просить визнати незаконною вимогу відповідача про повернення надміру виплаченої субсидії за період з 01 жовтня 2015 по 30 листопада 2016 року на суму 18'169,2 грн. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що 16 січня 2017 року на її адресу надійшло повідомлення № 1/123/06/01-16 у якому вказано, що внаслідок подання нею недостовірної інформації, вона зобовязана повернути вказані кошти, котрі були їй надміру виплачені як субсидія. Недостовірною інформацією є те, що вона, тобто позивачка, звертаючись до відповідача з заявою про призначення субсидії не зазначила про купівлю її сином, автомобіля, за суму, що перевищує 50 тис. грн. Таку вимогу ОСОБА_1 вважає незаконною, оскільки твердження відповідача про те, що її син здійснив покупку автомобіля на суму, що перевищує 50 тис. грн. не відповідає дійсності; останній фактично не проживає у житловому приміщенні в якому зареєстрований; свідоме неповідомлення недостовірної інформації не мало місця. Окрім цього позивачка зазначає, що підпунктом 51 пункту 5 Положення про порядок призначення та нарахування населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скріпленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі Положення), передбачена можливість призначення субсидії навіть у разі купівлі автомобіля, вартістю більше 50 тис. грн., чого відповідачем не було враховано.

У судовому засіданні позивачка та її представник, вказані вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, з підстав, викладених письмово та поданих суду 19 липня 2017 року. У них зазначає, що позивачці було достеменно відомо як про обовязок повідомити про факт купівлі її сином автомобіля, вартістю більше 50 тис. грн. так і про відповідальність за не подання такої інформації. Твердження ОСОБА_1 про те, що її син фактично не проживає з нею не підтверджується жодним доказом. Обовязок структурних підрозділів з питань соціального захисту населення робити запити до компетентних органів та безоплатно отримувати відповіді законом не передбачений. Також необґрунтованими є посилання позивачки на підпункт 51 пункту 5 Положення, оскільки у випадку його застосування, вона зобовязана була повідомити про умови, зазначені у пункті 5 Положення, надати акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства, після чого відповідач міг би прийняти рішення про призначення, або не призначення субсидії.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на наступне:

01 жовтня 2015 року ОСОБА_1 подала до відповідача заяву про призначення житлової субсидії № 3986. До цієї заяви додана декларація про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії.

Така субсидія була їй призначена рішенням від 18 січня 2016 року з жовтня 2015 року по вересень 2016 року. Дана обставина, в силу ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), доказуванню не підлягає оскільки, визнається сторонами, сумніву щодо її достовірності та добровільності цього визнання у суду не виникає і вони проти цього не заперечують.

30 грудня 2016 року Управління Західного офісу Держаудитсужби в Тернопільській області провело ревізію окремих питань дотримання вимог законодавства в частині законності проведення видатків за рахунок коштів держаного бюджету в КФКВ 090405 «Субсидії населенню по ЖКП» в результаті чого було виявлено, що позивачка в розділі ІІІ декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначення житлової субсидії не внесла інформації про придбання транспортного засобу, вартістю, яка перевищує 50 тис. грн., чим порушила пункт 5 Постанови.

16 січня 2017 року позичці було надіслано повідомлення № 1/123/06/01-16 про повернення наміру виплаченої субсидії внаслідок подання недостовірних відомостей у якому вказано, що вона зобовязана повернути 18'169,2 грн., котрі були їй надміру нараховані як субсидія за період з 01 жовтня 2015 року по 30 листопада 2016 року. Підставою для повернення стало те, що вона не подала інформацію щодо купівлі її сином 05 травня 2015 року автомобіля на суму, що перевищує 50 тис. грн.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг визначається Положенням. При цьому до застосування підлягає та редакція вказаного положення від 23 вересня 2015 року, котра діяла на момент виникнення спірних правовідносин, тобто подачі заяви про призначення позивачкою субсидії.

Пунктом 3 Положення визначено, що призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Підпунктом 5 пункту 5 Положення визначено, що субсидія не призначається, якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв'язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов'язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. грн.

Абзацом 3 пункту 20 Положення встановлено, що надання раніше призначеної субсидії припиняється у разі якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення.

З системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що однією із обставин, за наявності якої житлова субсидія не призначається, а у разі якщо вона призначена, то її надання припиняється, є та, за якої будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю автомобіля, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. грн.

У пункті 3 розділу І декларації про доходи і витрати, осіб які звернулись за призначенням житлової субсидії, котру, як уже зазначалось вище, позивачка додала до заяви про призначення субсидії вказано, що до переліку осіб, які зареєстровані у помешканні, щодо якого вона просить відшкодувати витрат на оплату житлово-комунальних послуг, входить, зокрема ОСОБА_4.

Як вбачається з листа заступника директора регіонального сервісного центру в Тернопільській області Міністерства внутрішніх справ України № 31/19-3725 від 26 жовтня 2016 року та доданих до нього матеріалів, 05 травня 2015 року за ОСОБА_4, як за новим власником, за довідкою-рахунком, було здійснено перереєстрацію автомобіля «Chevrolet Aveo».

Однак у розділі ІІІ цієї декларації який має назву «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн., які здійснені протягам 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» позивачка вказала, що такого майна немає.

Також, скріпивши зазначену декларацію своїм підписом позивачка засвідчила і те, що вона усвідомлює, що в разі подання нею у неповному обсязі, або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати їй може бути повідомлено про відмову у призначенні субсидії або припинено її надання. У такому разі вона зобовязалась повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії.

Таке посилання повністю кореспондується з абзацом 7 пункту 13 Положення де зазначено, що громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Абзацом 8 пункту 20 Положення передбачено, що сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію.

Таким чином, має місце одна із обставин, котра унеможливлює призначення житлової субсидії, а у разі, якщо вона уже була призначена, тягне за собою припинення її надання.

За даних обставин, судом встановлено, що відповідач обґрунтовано звернувся до позивачки з вимогою про повернення надміру виплаченої житлової субсидії за період з 01 жовтня 2015 року по 30 листопада 2016 року, і підстав для визнання її незаконною немає.

Твердження позивачки про те, що ОСОБА_4 зареєстрований у будинку, однак у ньому не проживає спростовуються відомостями, викладеними самою ОСОБА_1 як у заяві про призначення субсидії від 01 жовтня 2015 року, так і у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії.

Відкидає суд і посилання позивачки на те, що вона не зобовязана була повідомляти про купівлю її сином автомобіля, оскільки такий її обовязок передбачений Положенням. Також у цьому нормативно-правовому документі визначено її відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру (абзац 7 пункту 13 Положення).

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, відповідач самостійно мав здобути усю необхідну для призначення субсидії інформацію та на підставі цього прийняти рішення про призначення, чи відмову у призначенні субсидії, оскільки така субсидія була їй уже призначена раніше, то ту суд вважає за необхідне зазначити наступне:

28 лютого 2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 106 «Про удосконалення порядку надання житлових субсидій», відповідно до якої пункт 14 Положення був доповнений абзацом 4 у якому встановлено, що після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення здійснюють розрахунок субсидії на наступний період (12 місяців, календарний рік) для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому відповідному періоді. <…>.

До прийняття зазначеної постанови діяли редакції Положення, у яких не було визначено можливості розрахунку раніше призначеної субсидії без звернення громадянина.

Безпідставними є і доводи ОСОБА_1 про те, що підпунктом 51 пункту 5 Положення їй надано право на отримання адресної безготівкової субсидії, навіть за наявності умов, вказаних у підпункті 5 пункту 5 Положення з огляду на таке:

справді, підпунктом 51 пункту 5 Положення визначено, що виходячи з конкретних обставин, що склалися, на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій структурні підрозділи з питань соціального захисту населення можуть призначати субсидії, як виняток, у разі наявності умов, зазначених у пункті 5 цього Положення. Рішення про призначення (непризначення) субсидії в таких випадках приймається на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства. Форма акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства затверджується Мінсоцполітики.

Таким чином, для призначення субсидії в порядку, визначеному підпунктом 51 пункту 5 Положення необхідною є наявність декількох обставин:

-рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій структурні підрозділи з питань соціального захисту населення;

-відомості про наявність умов, зазначених у пункті 5 цього Положення;

-акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Жодної із цих умов у випадку позивачки немає, а тому відсутні підстави для призначення їй житлової субсидії в порядку, визначеному підпунктом 51 пункту 5 Положення.

Керуючись статтями 86, 158- 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації про визнання незаконною вимоги про повернення надміру сплаченої субсидії відмовити.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення , якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_5