Справа № 461/2356/17
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2356/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2017 Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької Л.М.,

при секретарі - Думичі Р.М.,

з участю представників

позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування ОСОБА_4 міської ради про визнання бездіяльності субєктів владних повноважень неправомірною та зобовязати розглянути заяву на пленарному засіданні сесії міської ради, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_4 міської ради, Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування ОСОБА_4 міської ради про визнання бездіяльності субєктів владних повноважень неправомірною та зобовязання розглянути заяву на пленарному засіданні сесії міської ради.

В обгрунтовання заявленого позову покликається на те, що 14 лютого 2017 року він як учасник бойових дій звернувся з письмовою заявою до ОСОБА_4 міської ради про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,10 га. в урочищі Голоско житлового району «Збоїща». До заяви було долучено усю необхідну проектну документацію. Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування ОСОБА_4 міської ради від 21.03.2017 року звернення із долученою документацією йому було повернуто без розгляду. Вважає повернення документів протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, просить суд визнати неправомірно бездіяльність ОСОБА_4 міської ради з розгляду заяви ОСОБА_3 від 14 лютого 2017 року про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га. в Урочищі Голоско житлового району «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку; зобовязати ОСОБА_4 міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії, подану ОСОБА_3 14 лютого 2017 року заяву про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га. в урочищі Голоско житлового району «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку у строки, порядку та у спосіб, передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним Кодексом України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства рішення.

Представник позивача позов підтримала з мотивів викладених у ньому, просить такий задоволити.

Представник відповідачів в судовому засіданні підтримав письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів належним і неупередженим судом.

В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2017 року ОСОБА_3, як учасник бойових дій звернувся з письмовою заявою до ОСОБА_4 міської ради про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,10 га. в урочищі Голоско житлового району «Збоїща». До заяви були долучені: план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою організацією, із зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною площею, нанесеними червоними лініями; довідка про правовий статус земельної ділянки, видана відділом Держгеокадастру у м. Львові Львівської області; довідка про наявність/відсутність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки, видана відділом Держземагенства у м. Львові Львівської області; копія паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду та копію посвідчення учасника бойових дій. (а.с.6-12)

Згідно відповіді Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування ОСОБА_4 міської ради від 21.03.2017 року позивачу повернуто його звернення та поданий проект. Позивачу розяснено, що запропонована ним до закріплення земельна ділянка відповідно до плану зонування Шевченківського району м. Львова, затвердженого ухвалою ОСОБА_4 міської ради від 21.05.2015 року №4657, входить в зону Ж-2 (зона малоповерхової забудови 4 поверхи). Також повідомлено що питання щодо надання земельних ділянок для індивідуального будівництва учасникам антитерористичної операції перебуває на стадії опрацювання (а.с.13)

Відповідно до ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно п. б ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Абзацом 1 ч.1 ст.116 ЗК України, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У частині 1 ст.122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За приписами частини шостої ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено частино 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_5 раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки

Статтею 12 ЗК України, передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить : розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону та інше.

У статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст. 25 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, заява позивача про погодження вибору розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення землеустрою щодо відведення земельної ділянки в урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва житлового будинку, не була вирішена на пленарному засіданні ОСОБА_4 міської ради.

Суд звертає увагу на особливу важливість принципу «належного урядування», який виокремлює Європейський суд з прав людини. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», п. 120, «Онер'їлдіз проти Туреччини», п. 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі», п. 51, від 15.09.2009). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», п. 74, від 20.05.2010, і «Тошкуце та інші проти Румунії», п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини», п. 128, та «Беєлер проти Італії», п. 119).

Порядок, за яким діє відповідач - суб'єкт владних повноважень, повинен відповідати вимогам законності, а також чіткості та передбачуваності.

У частині 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Аналізуючи положення наведених актів законодавства, суд приходить до висновку, що до компетенції міських рад входить вирішення питання щодо регулювання земельних відносин, які розглядаються на пленарному засіданні ради із прийняттям відповідного рішення.

Суд вважає, що ОСОБА_4 міською радою, як органом місцевого самоврядування було порушено порядок розгляду звернення позивача. Зокрема міською радою не було розглянуто звернення позивача на черговому пленарному засіданні сесії ОСОБА_4 міської ради у місячний строк та не прийнято відповідного рішення, а заяву скеровано до Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування ОСОБА_4 міської ради.

Суд приймає пояснення представника відповідача ОСОБА_4 міської ради про те, що земельна ділянка, щодо якої було скероване звернення вже є виділеною для формування інших житлових районів, проте, це не позбавляє обовязку відповідача розглянути заяву у відповідності до чинного законодавства, хоча викликає сумнів посилання відповідача у письмових запереченнях, де зазначено, що на спірній ділянці має були забудова, а потім, що ділянка вільна та підлягає реалізації шляхом торгів.

Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача ОСОБА_4 міської ради про те, що оскільки існувала підстава для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не було підстав виносити на розгляд клопотання позивача на пленарне засідання міської ради, у звязку із тим, що невинесення питання слід вважати передчасним та протиправним зі сторони міської ради.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3, підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_4 міською радою неправомірно, належним чином не розглянуто, та скеровано звернення позивача до Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування ОСОБА_4 міської ради, яке звернення розглянуло по суті, не маючи на те відповідних повноважень.

Керуючись ст.ст.7-12,86, 99, 128,161-162,167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов ОСОБА_3 задоволити.

Визнати неправомірно бездіяльність ОСОБА_4 міської ради з розгляду заяви ОСОБА_3 від 14 лютого 2017 року про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га. в Урочищі Голоско житлового району «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Зобовязати ОСОБА_4 міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії, подану ОСОБА_3 14 лютого 2017 року заяву про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га. в урочищі Голоско житлового району «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку у строки, порядку та у спосіб, передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним Кодексом України.

Стягнути з ОСОБА_4 міської ради на користь держави судові витрати у розмірі 640,00 грн. судового збору.

На постанову суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М.Городецька