Справа № 821/1102/17
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1102/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Содружество" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 07.04.2017 р.,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що Головним управлінням ДФС у м. Києві 22.03.2017 року було проведено камеральну перевірку ТОВ "ГК Содружество" з питань повноти надходжень по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік.

За результатам перевірки ГУ ДФС складено акт № 1/26-15-13-05/14121018 від 22.03.2017 р., в якому встановлено порушення ТОВ "ГК Содружество" вимог п. 5.3 додатку № 1 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 року № 242/5629 (у редакції рішення Київської міської ради від 22.12.2016 року № 791/1795) "Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві" шляхом подання податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2017 рік із застосуванням ставки податку в розмірі 12,00 за 1 кв. м замість 24,00 за 1 кв. м.

На підставі зазначеного акту 07.04.2017 року ГУ ДФС прийняло податкове повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_1 (фактично отримано 18.04.2017 р.), яким встановлено порушення підприємством розміру ставки податку на нерухоме майно, в результаті чого ГУ ДФС збільшено суму грошового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковими зобовязаннями на суму 60279,60 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 15069,90 грн., а всього на суму 75349,50 грн.

ТОВ "ГК Содружество" вважає рішення ГУ ДФС таким, що грубо порушує норми Конституції України, Податкового кодексу України, ряду підзаконних актів, а тому безпідставним та таким, що підлягає скасуванню, зважаючи на наступні обставини та норми законодавства України.

Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПКУ ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради обєднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких обєктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за один квадратний метр бази оподаткування.

Пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" встановлено, що з 1 січня 2017 року до прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік відповідно до Закону № 1791, встановлені таким органом місцевого самоврядування ставки, зокрема податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, застосовуються з коефіцієнтом 0,5.

Таким чином, до ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлених рішеннями органів місцевого самоврядування у 2016 році на 2017 рік, застосовується коефіцієнт 0,5.

В доповнення вищевикладеного зазначає про те, що позиція того, що до ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлених рішенням органів місцевого самоврядування у 2016 році на 2017 рік, застосовується коефіцієнт 0,5, була розміщена на загальнодоступному інформаційно-довідковому ресурсі "ЗІР" ДФС України.

З урахуванням викладеного ТОВ "ГК Содружество" вважає, що підприємство не може нести відповідальність за невизначені правопорушення, а тому, на переконання позивача, прийняте податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 07.04.2017 року № НОМЕР_1 є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати прийняте 07.04.2017 року ГУ ДФС у м. Києві податкове повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_1, яким ТОВ "ГК Содружество" збільшено суму грошового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковими зобовязаннями на суму 60279,60 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 15069,90 грн., а всього на суму 75349,50 грн.

Представник позивача просить розглядати справу у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог суду не відома, оскільки, останнім заперечень на позовну заяву суду не надано, повноважного представника у судове засідання не направлено. Ухвала суду про призначення судового засідання на 25 жовтня 2017 року, що була направлена на адресу відповідача, отримана 09.08.2017 року відповідно до поштового відправлення 377.

Частиною 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

ТОВ "Група компаній Содружество" є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

10.02.2017 року до контролюючого органу ТОВ "Група компаній Содружество" подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2017 рік із застосуванням ставки податку в розмірі 12,00 грн. за 1 кв.м. Річна сума податку на нерухоме майно, яка підлягає сплаті за даними платника становить 60279,60 грн.

22.03.2017 року Головним управлінням ДФС у м. Києві було проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2017 рік щодо повноти надходжень по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2017 рік ТОВ " Група компаній Содружество" (код ).

За результатам перевірки ГУ ДФС складено акт № 1/26-15-13-05/14121018 від 22.03.2017р., в якому встановлено, що розмір податкового зобовязання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачують юридичні особи (код платежу 18010400) на 2017 рік (І кв.-IV кв.), визначений ТОВ "Група компаній Содружество" у податковій декларації з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, реєстраційний номер № НОМЕР_2 від 15.02.2017р., є нижчим ніж значено за результатами камеральної перевірки.

На підставі зазначеного акту № 1/26-15-13-05/14121018 від 22.03.2017 року 07.04.2017 року ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_1, яким встановлено порушення п.5.3 додатку №1 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 (у редакції рішення Київської міської ради від 22.12.20116р. № 791/1795) "Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві" у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання на загальну суму 75349,50 грн.: за податковими зобов'язання - 60279,60 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 15069,90 грн.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Статтею ст.8 ПК України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обовязковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до п.п.10.1.1 п.10.1 ст.10 ПКУ до місцевих податків належить податок на майно.

Пунктом 12.3 ст.12 ПКУ встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів приймають сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно з п.п.12.3.1-12.3.3 п.12.3 ст.12 ПКУ встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні ст.7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору. Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Підпунктом 12.3.4 п.12.3 ст.12 ПКУ рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПКУ ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради обєднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких обєктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за один квадратний метр бази оподаткування.

Рішенням Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 ( у редакції рішення Київської міської ради від 22.12.2016 року № 791/1795 ) "Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві" встановлено та визначено ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" (далі - Закон № 1791-VIII) встановлено, що з 1 січня 2017 року до прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік відповідно до Закону № 1791-VIII, встановлені таким органом місцевого самоврядування ставки, зокрема податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, застосовуються з коефіцієнтом 0,5.

Таким чином, до ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлених рішеннями органів місцевого самоврядування у 2016 році на 2017 рік, застосовується коефіцієнт 0,5.

Відповідно до статті 73 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обовязковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

З 1 січня 2017 року, до прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік відповідно до Закону № 1791-VIII, встановлені таким органом місцевого самоврядування ставки, зокрема податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, застосовуються з коефіцієнтом 0,5, відповідно до п. 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII.

Відповідно до п. 56.21. ст.56 ПКУ у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що контролюючим органом невірно було застосовано ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлених рішенням органів місцевого самоврядування у 2016 році на 2017 рік.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України).

Відповідач - суб'єкт владних повноважень не довів наявність правових підстав для винесення спірного податкового повідомлення-рішення, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 07.04.2017 року ГУ ДФС у м. Києві податкове повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_1, яким ТОВ "ГК Содружество" збільшено суму грошового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 75349,50 грн.: за податковими зобовязаннями на суму 60279,60 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 15069,90 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Варняк С.О.

кат. 8.3.11