Справа № 357/1344/17
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1344/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2017 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А. Ю. перевіривши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м.Білій Церкві про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С ТА Н О В И В :

В лютому 2017 до суду надійшов вищевказаний адміністративний позов ОСОБА_1

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м.Білій Церкві про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала мотивована посиланнями на ту обставину, що позивачем не сплачено судовий збір у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі та не виконанні вимоги до позовної заяви, передбачені ст.106 КАС України.

Копія вищевказаної ухвали судді про залишення позову без руху тричі надсилалась позивачу супровідними листами від 10.02.2017 року, від 27.04.2017 року та від 27.07.2017 року за вказаною в заяві адресою, однак поштове відправлення повернулось неврученим з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» від 15.07.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи викладене та оскільки позивач по справі протягом тривалого часу не вжила будь-яких заходів для виконання ухвали судді від 10.02.2017 року про залишення позовної заяви без руху та не цікавилась станом провадження в даній справі, тому на підставі вищевказаної правової норми вважаю за необхідне визнати позовну заяву неподаною та повернути її позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 6 ст. 108 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ст. 108 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м.Білій Церкві про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2