Справа № 425/1911/17
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Романовський Є.О.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року справа № 425/1911/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 вересня 2017 року у справі № 425/1911/17 за позовом ОСОБА_2 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якому просила визнати дії відповідача щодо невиплати їй пенсії з березня 2016 року протиправними та зобов'язати відповідача з березня 2016 року поновити нарахування та виплату їй пенсії за віком.

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 вересня 2017 року у справі № 425/1911/17 позовні вимоги були задоволені, внаслідок чого: визнано протиправними дії Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо невиплати з 01 березня 2016 року пенсії за віком ОСОБА_2; зобов'язано Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області з 01 березня 2016 року відновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_2; також судом першої інстанції було зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду виконується негайно у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова мотивована тим, що зміна пенсіонером місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання пенсії. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач, не виплачуючи позивачу пенсію за віком з березня 2016 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_2 шляхом визнання дій протиправними та зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу пенсію за весь час затримки.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та звернувся з апеляційною скаргою, у якій вказав, що відсутність внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування є порушенням обов'язкової умови для отримання соціальних послуг відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII. Вважає, що були підстави для припинення пенсійних виплат та підстав для поновлення пенсійних виплат немає.

Просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачені КонституцієютаЗаконами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегією суддів було встановлено, що відповідно до копії посвідчення від 25.03.2005 року серія НОМЕР_1, ОСОБА_2 з 01.03.2005 року призначено пенсію за віком довічно (а.с. 5).

Згідно копії паспорту ОСОБА_2, її зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_1 (а.с. 4, 25).

Згідно заяви від 02.10.2015 року № 9363 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а також відривного талону до довідки від 02.10.2015 року № 917009363 ОСОБА_2 взято на облік УПСЗН Рубіжанської міської ради та видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 917009363 від 02.10.2015 року (а.с. 6, 16-17, 27).

12.10.2015 року позивач звернулася до УПФУ у м. Рубіжному Луганської області з заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просила взяти її на облік, вид пенсії - за віком. Також позивачем підписано пам'ятку пенсіонера (а.с. 24, 27).

Згідно Розпорядження від 12.10.2015 року № 35986 ОСОБА_2 зроблено розрахунок пенсії за новою формулою (а.с. 20-23).

Позивач звернулася до УПФУ м. Рубіжному із заявою про перерахування пенсії на поточний рахунок, який відкрито у ТВБВ № 10012/023 філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 (а.с. 28).

Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області від 15.08.2017 року № 9/4584, ОСОБА_2 станом на 15.08.2017 року знаходиться на обліку в УПСЗН Рубіжанської міської ради як внутрішньо переміщена особа, рішення про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 не приймалося (а.с. 15).

Спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з березня 2016 року на підставі не підтвердження її місця перебування.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Закон № 1058-VI або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно достатті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Так, частиною першою статті 49 Закону № 1058-VI визначено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсії:

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009\

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Отже, в статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутня така підстава як «відсутність особи за фактичним місцем мешкання», як про це заявляє відповідач. Також, в цій статті відсутні такі підстави як непроживання у місті тимчасової реєстрації чи повернення до місця реєстрації.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, припинивши виплату пенсії та не виплачуючи позивачу пенсію за віком з березня 2016 року діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_2, в тому числі шляхом зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу пенсію за весь час затримки.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 вересня 2017 року у справі № 425/1911/17 - залишити без задоволення.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 вересня 2017 року у справі № 425/1911/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов