Справа № 382/1254/17
Суддя: Литвин Л. І.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/1254/17
Провадження 2-а/382/58/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2017 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Яготинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання здійснити перерахунок, нарахування й виплату разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,

Встановив:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Яготинської районої державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання здійснити перерахунок, нарахування й виплату разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, в котрому зазначено, що він є учасником бойових дій та має право на пільги встановлені законодавством України. В 2016 році УПСЗН Яготинської РДА йому було нараховано та виплачено, відповідно до постанови КМУ № 141 від 02.03.2016 року, разову грошову допомогу у розмірі 920 грн. Однак відповідач при виплаті разової грошової допомоги не врахував, що діяла редакція частини п'ятої ст. 12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", згідно якої щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Враховуючи вищевикладене, просив визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Яготинської районої державної адміністрації щодо перерахунку йому одноразової грошової допомоги до 05 травня у розмірі встановленому ст. 12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2016 рік протиправною, зобов'язати Управління соціального захисту населення Яготинської районої державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити йому разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін, дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

З копії посвідчення (а.с. 1) вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

З копії паспорта (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

З заяви, адресованої начальнику Управління соціального захисту населення Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 23.01.2017 року (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_1 просив нарахувати та виплатити йому невиплачену частину одноразової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій за 2016 ріку сумі 4730 грн.

З листа Управління соціального захисту населення Яготинської районної державної адміністрації Київської області № 03.05/452 від 08.02.2017 року (а.с.8) вбачається, що у травні 2016 року ОСОБА_1 було виплачено щорічну разову допомогу у розмірі 920 грн., іншої суми допомоги чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначалося, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину п'яту було викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

В подальшому, зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Згідно з ч. 1 ст. 17 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Пунктом 63 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ (набрав чинності 01 січня 2015 року) розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно з яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 141 від 02 березня 2016 року "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Відповідно до п. 2 ч.1 постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій - 920 гривень. Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України не конституційними. Конституційний Суд України вирішував питання про те, чи має право держава змінювати порядок і розміри існуючих соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України та чи є обов'язковими для застосування судами України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України з питань соціального захисту громадян, видані на виконання вимог Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

У рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року зроблено висновок про те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

У рішенні Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, право встановлювати законодавчі обмеження щодо виплати пенсії узгоджуються з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у справі "ОСОБА_2 проти України", яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що перша і найважливіша вимога ст. 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначає, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава.

А також, згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Вказана позиція підтверджується численними рішеннями ВАСУ, зокрема, ухвалою ВАСУ від 12.01.2017 року у справі № 345/3646/16-а.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Яготинської районної державної адміністрації Київської області. 23.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до УПСЗН Яготинської районної державної адміністрації Київської області із письмовою заявою про нарахування та виплату йому невиплаченої частини одноразової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій за 2016 ріку сумі 4730 грн. У травні 2016 році Управлінням соціального захисту населення Яготинської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_1 призначена та виплачена за 2016 рік щорічна разова грошова допомога до 5 травня у розмірі 920 грн.

Враховуючи те, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби визначаються виключно законом про Державний бюджет України, при вирішенні питання про розмір допомоги, передбаченої ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", необхідно керуватися положеннями Бюджетного кодексу України, Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" та постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", а отже розмір нарахованої та виплаченої позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 рік відповідає вимогам законодавства, що діяло на час виникнення спірних правовідносин, тому суд приходить до висновку про правомірність нарахування Управлінням соціального захисту населення Яготинської районної державної адміністрації Київської області позивачу щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня за 2016 рік в розмірі 920 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

З огляду на вищенаведене, ураховуючи принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9,11,17,18,71,86,99,160 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Яготинської районної державної адміністрації Київської області, м. Яготин, вул. Пирятинська, 1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання здійснити перерахунок, нарахування й виплату разової грошової допомоги як учаснику бойових дій відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного Адміністративного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд Київської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Литвин Л.І.