Справа № 755/11255/17
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни та зобов'язати відповідача встановити йому статус інваліда війни і видати відповідне посвідчення.

Позовні вимоги мотивує тим, що він являється особою, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, як безпосередній учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом 2-ї групи у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач зазначає, що відповідно до акту про нещасний випадок на підприємстві № 11 від 27.12.1994 року та довідки ф-122 № 13-18-201 від 12.12.1991 року він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на IV енергоблоці з 23.08.1986 року по 10.03.1990 року.

Згідно експертного висновку № 452 від 22.03.1993 року він отримав захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

16 травня 2017 року він звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою з проханням видати посвідчення інваліда війни.

Листом № 37/09-10617 від 17.05.2017 року Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації було відмовлено у видачі посвідчення інваліда війни на підставі відсутності документів, які містили б повну інформацію про розпорядчий документ по лінії Цивільної оборони.

Дії відповідача позивач вважає незаконними з тих підстав, що відповідачем необґрунтовано висувається вимога про надання додаткових документів, які б містили повну інформацію про розпорядчий документ по лінії Цивільної оборони.

Сторони та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Позивачем до суду подана заява у якій просить у зв'язку із незадовільним станом здоров'я розглянути справу у його відсутності.

Від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення на позов з проханням провести розгляд справи у відсутності представника Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та відмовити у задоволені позовних вимог.

Від представника третьої особи до суду письмові пояснення в яких зазначає, що позов підлягає задоволенню.

З урахуванням зазначеного ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2017 року вирішено справу розглянути на підставі наявних у справі доказів у порядку письмового провадження за відсутності сторін, що передбачено положенням ч. 4 ст. 122 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та інвалідом ІІ групи безстроково з 01.11.1992 р., що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 та довідкою медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ № 124704 (а.с. 6, 7).

16 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою у якій просив встановити статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни-інвалід» (а.с. 12-14).

Листом № 37/09-10617 від 17.05.2017 року Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації було відмовлено ОСОБА_1 у видачі посвідчення інваліда війни у зв'язку з відсутністю документів про залучення позивача до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

З наведеного слідує, що особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювання пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, належать до інвалідів війни.

Як убачається із довідки виданої підприємством «Смоленськатомтехенерго» № 13-18-201 від 12.12.1991 року, ОСОБА_1 працював на підприємстві «Смоленськатомтехенерго» в складі Чорнобильського пусконаладочного виробництва на Чорнобильській АЕС на посаді виконавця робіт з 01.04.1984 року по 25 квітня 1986 року. З 23.08.1986 року по 10.03.1990 року приймав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 11).

Відповідно Акту № 11, затвердженого 27.12.1994 року, про нещасний випадок на виробництві по формі Н-1, потерпілий ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ІV енергоблоці Чорнобильської АЕС в зоні підвищеного іонізуючого опромінювання з 23.08.1986 року по 10.03.1990 року (а.с. 9, 9зв.).

Відповідно до експертного заключення складеного Київською регіональною міжвідомчою експертною радою з визначення причинного зв'язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварій на Чорнобильській АЕС та їх професіонального характеру № 7/93 від 22.03.1993 року, ОСОБА_1 має захворювання пов'язане з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС (а.с. 8).

У відповідності до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, а саме: Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111-1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06 червня 1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29 червня 1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26 квітня 1986 року, начальника ЦО УРСР від 28 квітня 1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.04.1986 року № 01, від 30.04.1986 року № 2, від 04.05.1986 року № 16, від 19.05.1986 року № 52 та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Крім того, згідно інформаційної довідки Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від 21.06.2017 року № 01.1-14/1036-9 у відповідності до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи, та жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. З урахуванням вищевикладеного, формування Цивільної оборони, в т.ч. і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф та стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони (а.с. 16).

При цьому жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни регулює Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 (далі - Положення). Згідно з п. 2 вказаного Положення, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації. Посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності (п. 10 Положення). «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина (п. 7 Положення).

Таким чином, документом, на підставі якого видається посвідчення інваліда війни, є довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Такий документ позивач до Управління праці надав разом із заявою про встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

Згідно з положеннями ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що надані позивачем документи свідчать про його залучення до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302 надає ОСОБА_1 право на встановлення статусу інваліда війни.

Отже, відмова відповідача у встановленні позивачу статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни є незаконною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 94 КАС України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 4, 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 71, 86, 122, 128, 158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя