Справа № 686/17817/17
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

21 вересня 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретарі Лоб І. А.,

за участі позивача ОСОБА_1,

та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому

про визнання дій протиправними щодо відмови у призначенні пенсії та зобовязання до вчинення дій

в с т а н о в и в:

У вересні місяці 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому вказує, що 06 вересня 2017 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про призначення пенсії у відповідності до діючого Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII згідно з ч.2, ч.9 ст. 86 зазначеного Закону.

Листом № 376/г-12 від 12.09.2017 року управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності.

Позивач посилається на те, що з 28 вересня 1998 року до сьогодні він працює в прокуратурі міста Хмельницького на посаді заступника прокурора міста. Його загальний стаж, який зараховується до вислуги років відповідно до частини 6 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» станом на 16.06.2017 р. становить понад 20 років.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0942378 від 16.06.2017 року йому присвоєна інвалідність 2 групи загального захворювання.

Однак, листом від 12.09.2017 року відповідач відмовив у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», посилаючись на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі у тому числі спеціальних з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу». Також, на думку відповідача з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про державну службу» «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу", «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України не призначаються.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, уточнивши їх про призначення такої пенсії в розмірі 60%. Просить задоволити адміністративний позов із викладених у заяві підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, подала заперечення та просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи позивача та заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що позивач ОСОБА_1, з 28.09.1998 року призначений стажистом помічника прокурора міста Хмельницького, з 13.08.1999 року призначений на посаду помічника прокурора м. Хмельницького, 28.03.2000 року переведений на посаду старшого слідчого прокуратури міста Хмельницького, 05.10.2001 року переведений на посаду помічника прокурора міста Хмельницького, 02.09.2002 року призначений старшим помічником прокурора міста Хмельницького, 26.08.2005 року переведений на посаду заступника прокурора Ізяславського району, 12.11.2007 року переведений на посаду старшого помічника прокурора, 23.06.2008 року призначений на посаду старшого помічника прокурора міста Хмельницького, 12.06.2012 р. призначений на посаду старшого прокурора прокуратури міста Хмельницького, 05.05.2015 року переведений на посаду заступника прокурора міста Хмельницького де працює по даний час.

06.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про призначення пенсії у відповідності до діючого Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, зокрема щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури, (з переходом з одного виду на інший) по інвалідності (2 група загального захворювання), згідно з ч.2, ч.9 ст. 86 зазначеного Закону, а саме з розрахунку у розмірі 60% чинної заробітної плати за останні 60 календарних місяців, за наявності на день звернення вислуги у правоохоронних органах понад 25 років, у тому числі безперервного стажу роботи в органах прокуратури 19 років 00 місяців 00 днів.

На день звернення до відповідача, загальна вислуга років, яка дає право на пенсійне забезпечення відповідно до ч.2, ч.9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» становила в органах прокуратури 19 років 0 місяців 0 днів.

Позивачеві управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому листом за № 376/Г-12 від 12.09.2017 року відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності відповідно Закону України «Про прокуратуру» та зазначено, що п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу». Також, на думку відповідача з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про державну службу» «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу", «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України не призначаються а раніше призначені не перераховуються.

Відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0942378 від 16.06.2017 року встановлено інвалідність 2 групи загального захворювання.

Згідно з ч.2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» інвалідам ІІ групи пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Частиною 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.16 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, який набрав чинності з 15 липня 2015 року, гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням.

Так, ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених ч. 2 цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

При цьому, позивачу відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0942378 від 16.06.2017 року встановлено інвалідність 2 групи загального захворювання.

У відповідності до ч.2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» інвалідам ІІ групи пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

За змістом ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у ст. 15 цього Закону, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

В силу п.5 ч.1 ст.16 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, який набрав чинності з 15 липня 2015 року, гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням.

З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII, п. 5 Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1789-XII.

Слід звернути увагу на те, що на час прийняття зазначеного Закону № 213-УІІІ від 02 березня 2015 року, а також з 01 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1 Закону).

Відтак, правовідносини щодо призначення пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на таке пенсійне забезпечення.

Тому, оскільки на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії по інвалідності діяв Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року, який набрав чинності 15 липня 2015 року, позивачу встановлено інвалідність ІІ групи загального захворювання і його трудовий стаж в органах прокуратури складає 19 років 00 місяців 00 днів (тобто більше 10 років), то у цих спірних правовідносинах підлягають застосуванню чинні норми наведеного спеціального Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог в частині визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у призначенні позивачу пенсії по інвалідності відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язанні призначити пенсію по інвалідності у відповідності до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». При цьому слід зазначити, що норми ч. 1 ст. 86 вказаного закону щодо застосування загального стажу роботи прокурорів в даному випадку не застосовуються, оскільки такі правовідносини регулюються спеціальною нормою ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Разом з тим, у позивача на день звернення із вказаною заявою було наявно не менше 10 років стажу роботи на посадах прокурорів (19 років 00 місяців), що дає йому право на звернення до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення відповідної пенсії по інвалідності.

Водночас, будь-які зміни до ст. 86 вказаного Закону № 1697-VІI щодо відсутності (скасування) права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесені.

Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, який вступив в дію з 15 липня 2015 року, визначено спеціальний вид пенсійного забезпечення для працівників прокуратури України.

Положення цієї статті є чинними і дають право працівникам прокуратури України за наявності на день звернення з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року відповідної вислуги років, звертатися до органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення відповідної пенсії.

Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ втратив чинність з 15 липня 2015 року у зв'язку з набранням чинності нового Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, яким визначено та на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (стаття 86).

Отже, управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому безпідставно не застосовано до відносин між сторонами положення ст. 86 нового Закону України «Про прокуратуру», що набрав чинності 15.07.2015 року, і на який не може поширюватись діяЗакону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про те, що на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії по інвалідності діяв Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року, який набрав чинності 15 липня 2015 року, позивачу встановлено інвалідність ІІ групи загального захворювання і його трудовий стаж в органах прокуратури складає 19 років 00 місяців 00 днів (тобто більше 10 років), тому у цих спірних правовідносинах підлягають застосуванню чинні норми вищенаведеного спеціального Закону.

З врахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку про підставність позовних вимог в частині визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобовязанні призначити пенсію по інвалідності у відповідності до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» . При цьому суд вважає, що норми частини 1 статті 86 означеного закону щодо застосування загального стажу роботи прокурорів в даному випадку не застосовуються, оскільки такі правовідносини регулюються спеціальною нормою частиною 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22 Конституції України, ст. ст. 1-4, 6-9, 18, 41 ч. 2, 71, 72, 94, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.01.2014р., суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у відповідності до ч.2, ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-УІІ.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності згідно ч.2, ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-УІІ з 16 червня 2017 року та виплатити різницю між виплаченим та перерахованим розміром пенсії з дати призначення інвалідності (з 16.06.2017 року).

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: