Справа № 825/1397/17
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року Чернігів Справа № 825/1397/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

за участі секретаря - Андрушко І.М.,

представника відповідача - Полегешко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" до Головного управління ДФС у Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 11.09.2017 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області і просить скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 12.06.2017, як таке, що прийняте всупереч вимогам п.1.3 ст.1 Податкового Кодексу України та ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка діяла до 19.05.2013).

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач наполягає на тому, що у відповідності до ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, неня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов 'язкових платежів).

КП «Служба Єдиного замовника» вважає, що наведена норма закону встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені упродовж часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов'язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому неустойка за невиконання грошових зобов'язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення. Також не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на ненараховану неустойку, оскільки законом виключена можливість виникнення та існування відносин з нарахування неустойки боржникові, стосовно якого діє мораторій, введений при провадження справи про його банкрутство. Виходячи зі змісту закону, боржник повинен виконувати зобов'язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються.

Крім того, позивач зазначає, що термін реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН не є даними податкової звітності, які можуть буди досліджені під час проведення камеральної перевірки, оскільки Регламентом опрацювання податкових декларацій з ПДВ, за яким задекларовано від'ємне значення та/або бюджетне відшкодування податку на додану вартість, затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України від 19.06.2012 №522 встановлений вичерпний перелік порушень, в результаті виявлення яких контролюючий орган має право складати саме акт камеральної перевірки; до такого переліку порушень не належить порушення термінів реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН. Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в письмовому клопотанні просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, пояснив, що нарахування позивачу штрафних санкцій є правомірним. Оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення. Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням. Отже нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання зазначених зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також штрафних санкцій грунтується на законі. Нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій з усіх видів заборгованості за зобов'язаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється згідно з частиною першою лише з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Щодо посилань позивача на протиправність проведеної камеральної перевірки з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, ГУ ДФС в Чернігівській області зазначає, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність та подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, що передбачено п.п. 75.1.1. п. 75.1 ст. 75 ПК України. Враховуючи наведене, відповідач просить відмовити КП «Служба Єдиного замовника» в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що працівниками ГУ ДФС у Чернігівській області проведено камеральну перевірку КП «Служба Єдиного Замовника» щодо дотримання строків реєстрації податкових накладних та розрахунків» коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, якою встановлено порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН за лютий - грудень 2016 року на загальну суму податку на додану вартість 144 907,99 грн.

За результатами перевірки прийнято акт від 15.05.2017 № 54/12-32126283.

Згідно акта перевірки КП «Служба Єдиного Замовника» зареєструвало в ЄРПН податкові накладні, на загальну суму ПДВ 144 907,99 грн. з порушенням законодавчо встановлених строків порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів, від 16 до 30 календарних днів, від 31 до 60 календарних днів та на 61 і більше календарних днів.

На підставі акту камеральної перевірки ГУ ДФС в Чернігівській області Чернігівській області винесено ППР від 12.06.2017 № , яким до КП «Служба Єдиного замовника» застосовано штрафні санкції відповідно до п. 120-1.1 ст.12-1 Податкового кодексу України у розмірі 35 196,24 грн. (54 303,19 грн х 10% + 20 714,25грн х 20% + 23 331,22 грн х 30% + 46 559,33 грн х 40%) за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд враховує наступне.

Згідно з п.п. 75.1.1. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність та подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже норма встановлена п.п. 75.1.1. п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачає можливість проведення камеральної перевірки контролюючим органом з питань своєчасності реєстрації податкових накладних у ЄРПН. Таким чином, посилання позивача на те, що ГУ ДФС не мала повноважень на складання акту від 15.05.2017 № 54/12-32126283 саме з цього питання є безпідставними.

Щодо нарахування штрафних санкцій суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23 січня 2008 року у справі № 9/46 б було порушено провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника».

Зазначеною Ухвалою також було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та звільнено активи підприємства від податкової застави, який продовжує діяти.

Провадження у справі про банкрутство КП «Служба Єдиного Замовника» здійснюється з моменту порушення справи по даний час в межах процедури, встановленої Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 2343-12 (в редакції, яка діяла до 19.05.2013 року). Цей Закон містить спеціальні норми відносно інших законодавчих актів України при розгляді справ, пов'язаних з вирішеннням спорів під час процедури банкрутства боржника.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом » (у редакції, чинній на момент винесення Господарським судом Чернігівської області ухвали про порушення справи про банкрутство позивача) мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Частиною четвертою статті 12 цього Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство.

Таким чином, із моменту введення мораторію боржник не може виконувати як грошові зобов'язання та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), так і заходи, спрямовані на забезпечення їх виконання.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, неня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Тобто, вказана норма встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені протягом часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов'язаний з визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію. Тому неустойка за невиконання грошових зобов'язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення. Крім того, не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на ненараховану неустойку, оскільки законом виключена можливість виникнення та існування відносин нарахування неустойки боржнику, щодо якого діє мораторій, введений при провадженні справи про його банкрутство.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 12 березня 2013 року у справі № 3-71гс12, що відповідно до ст. 244-2 КАС України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що ГУ ДФС України в Чернігівській області приймаючи податкове повідомлення-рішення № від 12.06.2017 діяло без врахування заборони на нарахування штрафних санкцій після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів по КП «Служба Єдиного замовника», а тому суд приходить до висновку про протиправність такого податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, а відповідачем не доказана правомірність своїх дій , а тому позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від № від 12.06.2017 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області № від 12.06.2017.

Присудити здійснені Комунальним підприємством "Служба єдиного замовника" () судові витрати в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11 ).

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Кашпур