Справа № 206/478/17 (2-а/206/32/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2017 року справа № 206/478/17 (2-а/206/32/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Порохні Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі на постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2017 року у справі № 206/478/17 за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 27.01.2017 року звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, в якому просив:

- визнати протиправним рішення відповідача №36 від 30.12.2016 року щодо відмови йому в призначенні пенсії;

- зобов'язати визнати частину його трудового стажу спеціальним та достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язано Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату державної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся, 22.12.2016 року до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.5 т.2).

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій №36 від 30.12.2016 року пенсійний орган відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки ним не надана довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.2 т.2).

Позивач не погодився з таким рішенням пенсійного органу та оскаржив його до суду.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції зазначив, що в трудовій книжці позивача всі записи виконані відповідно вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року, а тому обґрунтованих підстав для витребування у позивача довідок про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії відповідно до п.20 постанови КМУ від 12.08.1993 року №637, у відповідача не було.

Судом першої інстанції зроблений висновок, що позивач має право на нарахування та виплату державної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, в зв'язку з чим дії відповідача щодо відмови в нарахуванні пенсії є протиправними.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягнувши 55 років, та вважаючи, що набув достатнього загального та пільгового стажу, звернувся 22.12.2016 року до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Згідно тексту адміністративного позову позивач, посилаючись на трудову книжку, зазначив, що його загальний стаж роботи складає більше 36 років та 5 місяців, пільговий стаж складає 16 років 9 місяців 25 днів.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій №36 від 30.12.2016 року пенсійний орган відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки ним не надана довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. При цьому комісією зазначено, що загальний стаж складає 31 рік 9 місяців 24 дня, пільговий стаж роботи відсутній, тому призначити пільгову пенсію за віком по списку №2 немає підстав (а.с.2 т.2).

Оскаржуючи вказане рішення пенсійного органу, позивач просив його скасувати та зобов'язати визнати частину його трудового стажу спеціальним та достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому вимогами адміністративного позову не визначено, яку саме частину трудового стажу (які періоди роботи, на якому підприємстві та за якими посадами) позивач вважає спеціальними та такими, що шкідливим і важким умовам праці.

Вказаного не вбачається і з тексту витягу з протоколу засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій №36 від 30.12.2016 року, а тому колегія суддів вважає такий протокол не вмотивованим, що є підставою для його скасування.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача не зміг пояснити, про які саме періоди роботи позивача відсутні записи в трудовій книжці, або є неповними, за якими посадами, на яких підприємства.

Крім того, згідно витягу з протоколу засідання комісії вбачається, що відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, як на думку пенсійного органу, за відсутності взагалі пільгового стажу. Таким чином, заява позивача про призначення йому пільгової пенсії з проведенням відповідного обрахунку всіх періодів його роботи, по суті не розглядалась, а прийняте рішення є невмотивованим.

Позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки заявлені ним вимоги про зобов'язання пенсійного органу визнати частину його трудового стажу спеціальним та достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах не конкретизовані відносно періодів роботи, на яких підприємствах та за якими посадами позивач вважає умови праці спеціальними та такими, що є шкідливим та важким умовам праці.

Позивачем вимоги адміністративного позову у встановленому законом порядку не змінювались та не доповнювались.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, не врахував зазначене вище, не обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог, та задовольнив позовні вимоги про зобов'язання пенсійного органу здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату державної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 без визначення конкретних періодів роботи, спеціальності та обґрунтування наявності достатнього пільгового стажу.

Проте, з урахуванням викладеного та вимог частини 2 статті 11 КАС України, для повного захисту прав та інтересів позивача, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з прийняттям вмотивованого рішення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст.202 КАС України є підставою для скасування рішення першої інстанції з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі на постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2017 року у справі № 206/478/17 задовольнити частково.

Постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2017 року у справі № 206/478/17 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі №36 від 30.12.2016 року

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.12.2016 року з прийняттям вмотивованого рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

В повному обсязі постанову складено 23 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко