Справа № 448/1327/17
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/1327/17
Провадження № 2-а/448/117/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.10.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Романченко І.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

перекладача Романюк Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Вірменії ОСОБА_2 (ОСОБА_2) про затримання іноземця та особи без громадянства до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні,

в с т а н о в и в:

Представник позивача 18.10.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що громадянин Вірменії ОСОБА_2 - відповідач у справі, 16.10.2017року о 08:40год., був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону на напрямку 508 прикордонного знаку на відстані 25 метрів до лінії державного кордону України, на ділянці відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону на території Мостиського району Львівської області, за спробу незаконного, поза пунктом пропуску, перетину державного кордону з України до Республіки Польща.

Вказує, що за результатами з'ясування обставин даного правопорушення було встановлено, що відповідач потрапив на територію України законним шляхом 30.07.2017року через пункт пропуску для автомобільного сполучення «Нові Яриловичі». В своїх поясненнях відповідач вказував, що мав намір незаконно перетнути кордон України до Республіки Польща, оскільки у нього відсутня віза для офіційного слідування в країни Євросоюзу.

Зазначає, що 17.10.2017року під час перебування в пункті тимчасового тримання Мостиського прикордонного загону відповідач звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України. Того ж дня, дану заяву направлено на адресу ГУ ДМС України у Львівській області.

З огляду на вищенаведене, просить суд постановити рішення про затримання відповідача до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, подав до суду клопотання, в якому просить затримати відповідача та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк, визначений ч.7 ст.183-7 КАС України.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель АДРЕСА_1 - відповідач у справі, потрапив на територію України законним шляхом 30.07.2017року через пункт пропуску для автомобільного сполучення «Нові Яриловичі».

В подальшому, 16.10.2017року о 08.40 год. був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону на напрямку 508 прикордонного знаку на відстані 25 метрів до лінії державного кордону України, на ділянці відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону на території Мостиського району Львівської області, за спробу незаконного, поза пунктом пропуску, перетину державного кордону з України до Республіки Польща.

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 18.10.2017року відповідача визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 3 доби.

Разом із цим, встановлено, що 17.10.2017року під час перебування в пункті тимчасового тримання Мостиського прикордонного загону відповідач звернувся до представників держприкордонслужби із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України. Того ж дня, дану заяву направлено на адресу ГУ ДМС України у Львівській області.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача та наявними у справі письмовими доказами: копією протоколу про адміністративне затримання від 16.10.2017 року; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 16.10.2017року; копією паспорта громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 (ОСОБА_2); копією листа Мостиського прикордонного загону ЗРУ ДПСУ №27/6427 від 17.10.2017року; копією постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 18.10.2017 року.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011року № 3773-VI.

Відповідно до вимог частини третьої статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно вимог ст. 6 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземця або особу без громадянства може бути визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або їм може бути надано тимчасовий захист у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.4 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 20 постанови Пленум Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», іноземець чи особа без громадянства, які з наміром бути визнаними біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, незаконно перетнули державний кордон України, повинні без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, чи посадової особи Державної прикордонної служби України із заявами про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, а також надати посадовим особам Державної прикордонної служби України пояснення про причини незаконного перетинання державного кордону України.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Пунктом 3 частини 4 розділу 2 Інструкції про порядок дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та взаємодії з територіальними органами Державної міграційної служби України під час звернення іноземців чи осіб без громадянства із заявами про визнання біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, затвердженої Наказом МВС України від 10.08.2016 №772 особи підрозділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження органу охорони державного кордону забезпечують подання до адміністративного суду за місцезнаходженням органу охорони державного кордону у визначений законодавством України строк позов про затримання іноземця та особи без громадянства до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, відповідно до частини другої статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 ст. 183-7 КАС України у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилиться від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Не можуть застосовуватися взяття на поруки та застава до іноземців та осіб без громадянства, до яких раніше застосовувалися такі заходи, а також стосовно яких є достатні дані про їх причетність до готування та/або вчинення терористичної діяльності.

Такі заходи також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців до завершення цієї процедури.

Відповідно до ч.7 ст.183-7 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач намагався незаконно перетнути державний кордон України з Республікою Польща поза пунктом пропуску, беручи до уваги відсутність у відповідача постійного місця проживання та законного джерела існування на території України, близьких родичів, власного житла чи дозволу на працевлаштування, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для затримання відповідача до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк визначений ч.7 ст.183-7 КАС України.

Таким чином, суд вважає, що даний адміністративний позов є обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 256 КАС України дану постанову, на думку суду, слід звернути до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158 - 163, 183-7, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Затримати громадянина Вірменії ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк визначений ч.7 ст.183-7 КАС України.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду (м. Львів, вул. Саксаганського, 13) через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова набрала законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус