Справа № 826/12660/17
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 жовтня 2017 року м. Київ № 826/12660/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючого судді О.М.Чудак,

за участю секретаря судового засідання А.В. Стеценко,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Штокмана А.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду,

встановив:

04 жовтня 2017 року ОСОБА_3 (ОСОБА_3.) звернувся в суд з позовом до Кабінету Міністрів України (КМ України) про визнання незаконним та скасування розпорядження «Про призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки заступника Голови Державної фіскальної служби України» від 01.07.2016 №457-р.

Зазначив, що розпорядженням КМ України від 07.09.2015 №907-р його звільнено з посади заступника Голови Державної фіскальної служби України. Не погоджуючись із таким рішенням суб'єкта владних повноважень він оскаржив його до суду. Однак, внаслідок тривалого провадження у справі, розпорядженням КМ України від 01.07.2017 №457-р виконуючим обов'язки заступника Голови Державної Фіскальної служби України КМ України призначено ОСОБА_4

Посилаючись на порушення КМ України Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 №3166-VI, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою КМ України від 25.03.2016 №246, Роз'яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового заступництва» від 29.12.1965 №30/39, а також на те, що даним розпорядженням відповідач поклав на ОСОБА_4 виконання обов'язків, які за посадою повинен виконувати саме він, оскільки на підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2016 є поновленим на посаді з 08.09.2015, - ОСОБА_3 просив розпорядження визнати незаконним та скасувати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі і призначено попереднє судове засідання.

В засіданні 20 жовтня 2017 року представником відповідача - провідним спеціалістом відділу представництва інтересів держави в судах України Управління представництва інтересів держави в судах України Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України Штокманом А.І. (довіреність від 25.07.2017 №;7765/9/22-17) подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском ОСОБА_3 встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

На обґрунтування зазначено, що розпорядження є актом індивідуальної дії, а відтак, початок перебігу строку припадає на момент його видання, а саме, 01.07.2016. Жодних поважних причин для поновлення строку звернення до суду ОСОБА_3 у позовній заяві не наведено.

Представник позивача ОСОБА_1 (довіреність від 22.01.2016) про задоволення клопотання заперечив. Вважає, що позовна заява подана до адміністративного суду із дотриманням передбачених статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) строків, виходячи з того, що порушення прав ОСОБА_3 відбувається кожен день під час реалізації ОСОБА_4 повноважень заступника Голови Державної фіскальної служби України, тобто, порушення є триваючим. Розпорядження КМ України від 01.07.2016 №457-р має статус незаконного з моменту його прийняття і продовжує бути таким до теперішнього часу з підстав, викладених у позовній заяві.

В свою чергу суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи при вирішенні поставленого на розгляд клопотання виходив з того, що відповідно до частини першої статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини другої цієї ж статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи розпорядження КМ України «Про призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки заступника Голови Державної фіскальної служби України» прийнято 01.07.2016 і 05.07.2016 опубліковано в газеті «Урядовий кур'єр».

Відповідно до частини першої статті 51, частин другої, четвертої, п'ятої статті 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 №794-VII розпорядження КМ України приймаються на засіданнях КМ України, набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо цими розпорядженнями не встановлено пізніший термін набрання ними чинності, включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів України, публікуються в газеті «Урядовий кур'єр», а також оприлюднюються шляхом їх розміщення на офіційному веб-сайті КМ України.

Тобто, оскаржуване ОСОБА_3 розпорядження набрало чинності з дати його прийняття - 01.07.2016, опубліковано в офіційному друкованому виданні (газета «Урядовий кур'єр», 2016, 07, №123) й розміщено в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів України.

Більше того, суд враховує, що іще з жовтня 2015 року на розгляді в Окружному адміністративному суді міста Києва перебувала справа про поновлення позивача на посаді. Постановою суду від 02.11.2016, в частині залишеною без змін, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016, розпорядження КМ України «Про звільнення ОСОБА_3 з посади Голови Державної фіскальної служби України» від 07.09.2015 №907-р визнано протиправним, скасовано і поновлено його на посаді з 08.09.2015. В цій частині, враховуючи особливий порядок трудових правовідносин, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва допущено до негайного виконання. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, виконавчий лист ними отримано лише після перегляду справи в апеляційному порядку, однак ні до Державної фіскальної служби України, ні до органів державної виконавчої служби для примусового виконання не подано. Така позиція ОСОБА_3 обумовлена правом, а не обов'язком особи і незавершеністю провадження у справі у зв'язку з відкриттям у лютому та березні 2017 року касаційного провадження у справі.

До суду ж ОСОБА_3 звернувся лише 04.10.2017, тобто з пропуском, на думку суду, передбаченого частиною другою статті 99 КАС України шестимісячного строку.

Однак при цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Тобто, в межах розгляду питання суд надає оцінку поважності чи неповажності причин пропуску строку звернення до суду.

На ініційоване судом для дослідження питання щодо поважності причин пропуску строку, представником позивача повідомлено про триваючий характер порушення й здійснено посилання лише на чинність до теперішнього часу незаконного з моменту прийняття розпорядження КМ України від 01.07.2016 №457-р.

З обґрунтованістю такої позиції суд погодитися не може, оскільки триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином. Розпорядження КМ «Про призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки заступника Голови Державної фіскальної служби України» від 01.07.2016 №457-р є організаційно-розпорядчим документом з кадрових питань, тобто правовим актом індивідуальної дії, право оскаржити який мають особи, щодо яких його застосовано або особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт, а відтак, розглядатися як триваюче порушення не може.

У підставах заявленого позову та обґрунтуваннях порушеного права, що є підставою захисту в порядку статті 2 КАС України ОСОБА_3 саме і посилається на те, що внаслідок чинності оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень він позбавлений можливості виконувати повноваження за посадою на підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2016.

КАС України дотримання строків звернення до адміністративного суду визначає як одну з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігання зловживанням наданим правом. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Тому суд, визначаючись щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду виходить з того, що причин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій ОСОБА_3 не наведено, як і судом не встановлено.

Отже, за правилами, встановленими статтею 100 КАС України такий адміністративний позов залишається без розгляду, про що постановляється ухвала.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 111, 155, 165, 186, 254 КАС України, суд

ухвалив:

клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України про визнання незаконним та скасування розпорядження «Про призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки заступника Голови Державної фіскальної служби України» від 01.07.2016 №457-р, - залишити без розгляду.

Відповідно до частин першої, третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Чудак