Справа № 552/4247/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 р.Справа № 552/4247/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного військового комісаріату на постанову Київського районного суду м. Полтави від 14.08.2017р. по справі № 552/4247/17

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського обласного військового комісаріату, третя особа Міністерство оборони України

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Полтавського обласного військового комісаріату (далі - відповідач), в якому просив суд визнати протиправними дії Полтавського обласного військового комісаріату по поверненню документів ОСОБА_1 щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, зобов'язати Полтавський обласний військовий комісаріат прийняти, оформити та подати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України документи ОСОБА_1 на призначення та одержання одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок травми та її наслідків, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, згідно заяви від 06 червня 2017 року.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2017 року, прийнятою у порядку скороченого провадження, вказаний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Полтавського обласного військового комісаріату по поверненню без реалізації документів згідно заяви ОСОБА_1 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги. Зобов'язано Полтавський обласний військовий комісаріат подати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та документи ОСОБА_1 згідно його заяви від 06 червня 2017 року про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок травми та її наслідків, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 з 19 жовтня 1986 року по 19 квітня 1988 року перебував на дійсній військовій службі, з 10 травня 1987 року по 05 лютого 1988 року брав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан.

Під час перебування на військовій службі 16 січня 1988 року позивач отримав травму пальців правої кисті, рвані рани лобної області, струс головного мозку.

25 березня 1988 року Військово-лікарською госпітальною комісією 432 ОВГ хірургічного профілю ОСОБА_1 видано свідоцтво про хворобу №397/107, згідно якого встановлено, що 16 січня 1988 року, знаходячись у спецвідрядженні та виконуючи бойове завдання він був придавлений між двома автомобілями, внаслідок чого отримав відкриті переломи кісток, що складають проксимальний міжфаланговий суглоб ІІ пальця правої кисті та середньої фаланги ІІІ пальця з пошкодженням сухожиль згибателів ІІ пальця, рвані рани лобної області праворуч, струс головного мозку з незначними клінічними проявами. Згідно вказаного свідоцтва травма позивача отримана при виконанні обов'язків військової служби.

29 квітня 2009 року позивач оглянутий Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України. За результатами огляду вказаною комісією складено протокол №331, згідно якого встановлено, що травми позивача та їх наслідки пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

16 жовтня 2009 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності у зв'язку з травмою та її наслідками, пов'язаними з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії.

Відповідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0482798 ОСОБА_1 з 05 жовтня 2015 року на строк до 01 листопада 2018 року встановлено другу групу інвалідності через травму та її наслідки, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

06 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського обласного військового комісаріату з заявою, у якій просив оформити та подати документи до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності.

Листом від 21 червня 2017 року №10/1192 відповідач повернув позивачу документи без реалізації, пославшись на відсутність у позивача права на одержання допомоги та на неподання необхідних документів

Позивач, не погодившись із вказаними діями відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з порушення відповідачем порядку прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", фінансове забезпечення витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов'язаний та резервіст) врегульовано відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок № 975).

Відповідно до пункту 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов'язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв'язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов'язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Зокрема, пунктом 12 Порядку №975 передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій жодних доказів на підтвердження того, що відповідачем дотримано процедуру, визначену у п. 13 вказаного Порядку.

При цьому, слід відмітити, що за змістом п.13 Порядку, рішення про призначення або відмову у призначенні та виплаті одноразової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів (в даному випадку - Міноборони України), а не уповноваженою особою, якою в даному випадку, є Полтавський обласний військовий комісаріат.

Разом з тим, відповідач, всупереч наведеній нормі, фактично самостійно прийняв рішення про відмову у призначенні позивачеві вказаної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідач, не вчинивши дій щодо складення і направлення розпоряднику бюджетних коштів висновку по наданим позивачем документам щодо виплати одноразової грошової допомоги, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а отже, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2017 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Полтавського обласного військового комісаріату колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Водночас, колегія суддів не погоджується із застосуванням судом першої інстанції у даній справі скороченого провадження, виходячи з наступного.

Так, згідно п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У відповідності до ч.2 ст.183-2 КАС України суд може розглядати в порядку скороченого провадження адміністративні справи щодо вимог, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Третьою особою по справі є Міністерство оборони України, прав та обов'язків якого стосуються вимоги позивача, останній надав заперечення та висловлював свою думку щодо позовних вимог.

Тобто, по зазначеній адміністративній справі не може бути застосовано скорочене провадження та порядок оскарження передбачений ч.10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, в силу ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного військового комісаріату залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 14.08.2017р. по справі № 552/4247/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст ухвали виготовлений 27.10.2017 р.