Справа № 826/19893/16
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Чаку Є.В. Коротких А.Ю.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Конституційого Суду України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Конституційного Суду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Конституційного Суду України, про: визнання неправомірною бездіяльності Конституційного Суду України в частині неналежного розгляду звернення ОСОБА_2 від 03 листопада 2016 року; зобов'язання Конституційного Суду України належним чином (об'єктивно і всебічно) розглянути звернення ОСОБА_2 від 03 листопада 2016 року, надавши повну і обґрунтовану відповідь.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Конституційний Суд України, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до голови Конституційного суду України зі скаргою від 03 листопада 2016 року, в якій просив повідомити: дійсні причини порушення Конституційним Судом України встановлених Законом строків розгляду справи за конституційним поданням Верховного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; про заходи та дії, вжиті Конституційним Судом України задля дотримання встановлених строків розгляду справи за конституційним поданням Верховного Суду України з конституційним поданням щодо відсутності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; чому Конституційний Суд України надає перевагу в розгляді іншим справам, ігноруючи справу за конституційним поданням Верховного Суду України з конституційним поданням щодо відсутності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», незважаючи на те, що провадження у цих справах не були визнані судом як невідкладні.

За результатами розгляду вказаної скарги, на адресу позивача Конституційним Судом України направлено лист від 01 грудня 2016 року № 4-14-18/3223, яким ОСОБА_2 повідомлено про те, що пленарне засідання з розгляду запитуваної справи (закрита частина пленарного засідання) відбудеться 30 листопада 2016 року.

Вказуючи на неналежний розгляд вищезазначеної скарги відповідачем, та вважаючи у зв'язку з цим свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що отримана позивачем за результатами розгляду його скарги відповідь, не відповідає критеріям об'єктивного та всебічного розгляду скарги, що передбачені ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян».

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Скаргою є звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб (ч. 4 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»).

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»).

Згідно з п. 2 параграфу 34 Регламенту Конституційного Суду України, затвердженого рішенням Конституційного Суду України від 05 березня 1997 року, сторони конституційного провадження мають право знайомитися з матеріалами справи, давати усні та письмові пояснення, викладати свою думку з питань, що розглядаються; ставити з дозволу головуючого запитання іншим учасникам конституційного провадження, заявляти клопотання, а також користуватися іншими правами, передбаченими у Законі України «Про Конституційний Суд України» та цьому Регламенті. Учасники конституційного провадження можуть подавати письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи, знайомитися з поясненнями інших учасників провадження.

Разом з тим, п.п. 4.1 та 4.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» від 29 вересня 2016 року № 10 визначено, що процесуальні закони (Господарський процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України) регламентують спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників відповідних процесів до інформації, створеної (одержаної) у ході (досудового) судового провадження.

Доступ осіб, які беруть участь у розгляді справи, та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси чи обов'язки, до інформації, створеної (одержаної) у ході судового провадження, до судових рішень забезпечується у порядку, встановленому процесуальним законодавством, з урахуванням передбачених нормами Закону України «Про доступ до судових рішень» особливостей.

Звернення особи стосовно судового розгляду справи, у якій вона бере участь, належить адресувати до суду як суб'єкта процесуальних правовідносин на підставі процесуального законодавства, а не до суду (керівництва суду) як установи, який у разі отримання такого запиту повинен відмовити у його задоволенні, оскільки не володіє і не зобов'язаний володіти запитуваною інформацією.

При цьому, за змістом ст. 15-1 КАС України, інформація про стан розгляду справ міститься в автоматизованій системі документообігу суду, користувачами якої є, у тому числі, працівники апарату суду. Тому запити про надання інформації про суд, який розглядає справу, сторін спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого можуть адресуватися до суду як установи. Зазначена інформація, відповідно до частини другої ст. 11 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-сайті судової влади України, крім випадків, установлених законом.

Зі змісту скарги від 03 листопада 2016 року та наявних у матеріалах справи доказів, вбачається, що ОСОБА_2 не є ані учасником, ані стороною конституційного провадження за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Однак, позивач у вказаній скарзі просив повідомити про причини порушення Конституційним Судом України встановлених законодавством строків розгляду даної справи, тобто звернувся не з метою реалізації прав, як сторона конституційного провадження, а з метою отримання інформації щодо тривалого, за твердженням останнього, розгляду (руху) справи.

Враховуючи зміст скарги позивача від 03 листопада 2016 року колегія суддів вважає, що дана скарга підлягає розгляду Конституційним Судом України, як суб'єктом владних повноважень, у відповідності до положень Закону України «Про звернення громадян».

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у скарзі від 03 листопада 2016 року позивач просив Конституційний Суд України повідомити причини тривалого розгляду справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Однак, за результатами розгляду вказаної скарги ОСОБА_4 повідомлено про те, що пленарне засідання з розгляду запитуваної справи (закрита частина пленарного засідання) відбудеться 30 листопада 2016 року, тобто позивача повідомлено лише про наступну дату засідання, без надання відповіді на поставлені у скарзі питання.

Таким чином, отримана позивачем за результатами розгляду скарги останнього відповідь не відповідає критеріям об'єктивного та всебічного розгляду скарги, що передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян».

Всупереч приписам ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» у листі від 01 грудня 2016 року № 4-14-18/3223 не надано позивачу ані запитуваної інформації, ані обґрунтованої відмови в її наданні. Також не роз'яснено порядок оскарження прийнятого за результатами розгляду скарги рішення.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Конституційого Суду України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Чаку Є.В.

Коротких А.Ю.

Повний текст ухвали виготовлено 26 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Чаку Є.В.