Справа № 826/24281/15
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року м. Київ К/800/18255/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Голяшкін О.В.

Швед Е.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Український професійний банк" Пантіної Любові Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась з позовом, в якому просила: визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Український професійний банк" Пантіної Л.О. при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_2 та визнання договору банківського вкладу «СІМ ДНІВ» № 35239 від 28.05.2015 і банківського рахунку № НОМЕР_1 від 28.05.2015 нікчемними; визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не включення ОСОБА_2 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; зобов'язати відповідача 1 надати Фонду додаткову інформацію щодо виплати позивачу за рахунок коштів Фонду відшкодування у розмірі 149 000,00 грн. за договором банківського вкладу (депозиту) «СІМ ДНІВ» у національній валюті за № 352139 від 28.05.2015, укладеним з ПАТ «Український професійний банк»; зобов'язати Фонд включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів в розмірі 149 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність відмови уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки вона суперечить вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та порушує право на отримання гарантованої суми вкладу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. щодо не включення ОСОБА_2 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Український професійний банк» Пантіну Л.О. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати позивачу за рахунок коштів Фонду відшкодування у розмірі 149 000,00 грн. за договором банківського вкладу (депозиту) «СІМ ДНІВ» у національній валюті за № 352139 від 28.05.2015, укладеним з ПАТ «Український професійний банк». Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів в розмірі 149 000,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року зупинено апеляційне провадження у справі за апеляційними скаргами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Український професійний банк" Пантіної Л.О. на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Український професійний банк" Пантіної Л.О., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

При винесенні ухвали апеляційний суд виходив із необхідності зупинення апеляційного провадження до розгляду Конституційним Судом України питання щодо конституційності Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (ст.1 Закону) та має застосовуватися до спірних правовідносин.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, поновити провадження у справі.

У касаційній скарзі та в доповненнях до неї зазначає, що навіть якщо окремі норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" будуть визнані Конституційним Судом України неконституційними, таке рішення не може слугувати правовою підставою для зупинення провадження у справі, оскільки правовідносини між сторонами спору існували до визнання норм вказаного Закону неконституційними та змінювали права і обов'язки сторін, породжували юридичні наслідки.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається, зокрема, в порядку конституційного судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в цій справі.

Вищевказана норма передбачає обов'язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов'язаному спорі, що розглядається іншим судом. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, тобто мають преюдиціальне значення для даної справи та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у даній справі. Тобто йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Як встановлено ч.2 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Апеляційним судом встановлено, до правовідносин у даній справі підлягають застосуванню положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є чинним та діє на теперішній час.

За приписами ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, прийняття рішення Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо конституційності положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не є тією обставиною, яка унеможливлює вирішення спору.

У зв'язку з викладеним колегія суддів вважає помилковим висновок апеляційного суду про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі.

Вищенаведені обставини у відповідності до ч.1 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення апеляційного суду і направлення справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року скасувати.

Справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав, передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

Е.Ю. Швед