Справа № 810/2801/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2801/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Укргазбуд» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до УМБ-17 АТФ «Укргазбуд» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: стягнути з УМБ-17 АТФ «Укргазбуд» заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за періоди: січень-грудень 2008 року, січень - травень 2009 року, липень-грудень 2010 року, січень-червень 2011 року, листопад-грудень 2011 року та липень-серпень 2012 року у сумі 134 293 грн 43 коп.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у порядку скороченого провадження позовні вимоги задоволено.

Приватне акціонерне товариство «Укргазбуд», не погоджуючись із зазначеною постановою, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Управління механізації будівництва №17 Акціонерного товариства Фірми «Укргазбуд» зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Борисполі Київської області та є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

За період з січня-грудня 2008 року, січня - травня 2009 року, липня-грудня 2010 року, січня-червня 2011 року, листопада-грудня 2011 року та липня-серпня 2012 року виплачено та доставлено особам пенсію, призначену на пільгових умовах за списком 1 та списком 2 на загальну суму 134 293 грн 43 коп., що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пп. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 5-6, 9, 11-22).

Вказані розрахунки витрат були отримані Управлінням механізації будівництва №17 Акціонерного товариства Фірми «Укргазбуд», про шо свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень.

Оскільки за відповідачем обліковувалась заборгованість з виплати та доставки пенсій у розмірі 134 293 грн 43 коп., пенсійний орган звернувся за захистом до суду щодо стягнення боргу з відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно п. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, абз. 4 п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7, враховуючи заборгованість відповідача перед позивачем, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII). При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

У відповідності до частини першої статті 58 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Кошти Пенсійного фонду відповідно до статті 73 зазначеного Закону, серед іншого, використовуються на оплату послуг з виплати та доставки пенсій.

Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Фонду підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Серед основних завдань управління, відповідно до пункту 2.1 зазначеного Положення, зокрема, є: облік платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та збору на обов'язкове державне пенсійне страхування; збирання та акумулювання в районі (місті) внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших коштів, призначених для пенсійного забезпечення, ведення їх обліку; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством; ефективне та цільове використання коштів Фонду, інших коштів, призначених для виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів, призначених для пенсійного забезпечення.

Як вбачається з пункту 2.2 названого Положення, управління відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян страхових внесків та інших платежів, до яких належить, зокрема, плата на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

Постановою Управління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі - Інструкція).

Згідно п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу 1 першого частини другої Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За правилами п. 6.4 - 6.5 розділу 6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Пунктом 6.8 розділу 6 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість по сумах пільгових пенсій за період з січня-грудня 2008 року, січня - травня 2009 року, липня-грудня 2010 року, січня-червня 2011 року, листопада-грудня 2011 року та липня-серпня 2012 року, що виплачені пенсіонерам, які набули стаж роботи для призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до пп. «б»- «з» ст. 13 ЗаконуУкраїни «Про пенсійне забезпечення»в розмірі 134 293 грн 43 коп. згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зазначені розрахунки відповідачем в установленому законом порядку не оскаржувалися, а відтак, сума заборгованості є узгодженою і становить 134 293 грн 43 коп.

Посилання апелянта на те, що ПраТ «Укргазбуд» не є правонаступником Виробничого об'єднання «Укргазбуд», тому не повинно відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам, які працювали до моменту створення самого підприємства ПрАТ «Укргазбуд», тобто до 1993 року, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Управління механізації будівництва №17 Приватного акціонерного товариства «Укргазбуд» є відокремленим підрозділом ПрАТ «Укргазбуд» (а.с. 25 зворот).

При цьому, Управління механізації будівництва №17 Приватного акціонерного товариства «Укргазбуд» у зв'язку зі зміною найменування було раніше Управлінням механізації будівництва №17 Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» (а.с. 28).

Крім того, ПрАТ «Укргазбуд» у своїй апеляційній скарзі не заперечує, що апелянт раніше мав назву АТФ «Укргазбуд» (а.с. 53).

Також, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2010 по справі 2а-12525/10/2670 встановлено, що згідно ст. 1.3 Положення про Управління механізації будівництва (УМБ -17) Акціонерного товариства фірми «Укргазбуд» - Управління механізації будівництва №17 є структурним підрозділом Акціонерного товариства - фірми «Укргазбуд», має самостійний баланс, розрахункові та інші рахунки в установах банку, печатку зі своїм найменуванням, штамп, фірмовий бланк.

За правилами частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 14 Закону №1058-IV визначено, що страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Таким чином, оскільки відповідач не ліквідований, відтак останній не звільнений від покладених на нього відповідно до Закону № 1058-ІV обов'язків щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам цього товариства.

Доводи ПрАТ «Укргазбуд» про те, що між тими самими сторонами та з того самого предмета існують судові рішення, які набрали законної сили, а саме постанова Окружного адміністративного суду по справі №18/22 від 25.12.2008, постанова Окружного адміністративного суду по справі №8/254 від 08.07.2008, постанова Окружного адміністративного суду по справі №2а-17922/10/2670 від 09.02.2011, постанова Окружного адміністративного суду по справі №2а-10549/10/2670 від 12.10.2010, постанова Окружного адміністративного суду по справі №2а-12021/10/2670 від 14.10.2010, постанова Окружного адміністративного суду по справі №2а-10886/11/2670 від 19.09.2011, постанова Окружного адміністративного суду по справі №2а-13966/11/2670 від 16.01.2012, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані судові рішення стосуються стягнення з Акціонерного товариства фірми «Укргазбуд» на користь Управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за 2007 рік, лютий-жовтень 2008 року, 2009 рік, 2010 рік, 2011 рік, липень-серпень 2012 року, а не стягнення заборгованості з Управління механізації будівництва №17 Акціонерного товариства фірми «Укргазбуд» та з вказаних рішень не можливо встановити відносно яких конкретно осіб було задоволено позов управління Пенсійного фонду України.

Крім того, посилання апелянта на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2008 у справі №49/18-б щодо Акціонерного товариства фірми «Укргазбуд» порушено провадження про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів колегія суддів не бере до уваги, зважаючи на наступне.

Порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом врегульовано Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно із визначенням, наведеним в статті 1 вказаного Закону, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

У відповідності до статті 12 вказаного Закону встановлено заборону нараховувати протягом дії мораторію неустойку (штраф, пеню) інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), стосуються вимог, зобов'язань, які охоплюються поняттям мораторію.

Системний аналіз змісту вищезазначених норм права свідчить про те, що мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після дня введення мораторію, а отже, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Порушення провадження у справі про банкрутство не означає завершення підприємницької діяльності боржника, так, як за ним залишається право укладати договори та вчиняти інші правочини, у зв'язку із чим у нього виникають права та обов'язки, виконання яких забезпечується на загальних підставах.

При цьому, у спірних правовідносинах відповідача не було визнано банкрутом та з ухвали Господарського суду міста Києва від 31.08.2008 у справі №49/18-б не вбачається запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те що судом першої інстанції було правомірно задоволено позовні вимоги Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про стягнення заборгованості з УМБ-17 АТФ «Укргазбуд».

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Укргазбуд» - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб