Справа № 642/4962/17
Суддя: Євтіфієв В. М.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Харкова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Справа 642/4962/17а Провадження №2а/642/489/17

Суддя Ленінського районного суду м.Харкова Євтіфієв В.М., за відсутності позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, яки заявили про розгляд справи за їх відсутності, відсутності інспектором роти №9 батальйону №2 УПП у м.Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектором роти №9 батальйону №2 УПП у м.Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, про визнання дій противоправними та скасування постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, Постановою про адміністративне правопорушення від 22.09.2017 року ухвалену відповідачем, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122, ч.І ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн. Позивач вважає, що відповідач в порушення вимог закону безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Тому позивач вимагає:

- визнати дії службової особи інспектора роти № 9 батальйону №2 УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними, щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №205862 від 22.09.2017 р. так і постанови про накладення адміністративного правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №006946 від 22.09.2017 року.

- скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення постанову про накладення адміністративного правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №006946 від 22.09.2017 року інспектора роти № 9 батальйону №2 УПП у м. Харкові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на у розмірі 425 гривен.

Відповідач заперечень суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази, судом встановлені наступні факти та обставини:

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд справи і рішення по справі здійснюються на засадах змагальності сторін, свободи в наданні доказів ними суду своїх доказів та в доказовості перед судом їх переконливості.

Відповідач в межах своїх повноважень, ухвалив постанову БР №006946 від 22.09.2017 року за вчинення адміністративного правопорушення позивачем передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП України, та наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн., а саме: за те, що 22.09.2017 р. близько 03 год. 00 хвл. позивач будучи пасажиром автомобіля марки Mitsubishi L200, державний номер НОМЕР_1, під керування ОСОБА_4, власником якого є позивач слідкуючи з проспекту Гагаріна в м. Харкові по вул.. Плеханівській, на перехресті з вул.Молочна здійснив поворот ліворуч у напрямку метро Захісників України в м. Харкові, в свою чергу перед поворотом ліворуч вмикав поворот ліворуч. Та значний час та відстані від вул. Плеханівській рухаючись прямо по вул. Молочна перетинаючи вул.. Броненосця Потьомкіна в м. Харкові не доїжджаючи до станції метро Захисників України на вимогу працівників поліції яки рухались по заду на службовому автомобілі мали зупинитись біля узбічя проїзної частини дороги. Перед чим ОСОБА_4 також включив правий поворот та здійснив зупинку зазначеного ТЗ.

Судом встановлена, що Постанова складена на місці зупинки транспортного засобу.

Вимогами статті 245 КпАП України визначено: Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КпАП України визначено: Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, з положень вказаних вимог закону, безпосередньо визначено, що відповідач при здійснення своїх обовязків при вирішені питання щодо притягнення особи до адміністративного правопорушення, повинен користуватись, положеннями Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Вимогами статті 254 КпАП України визначено: Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частиною 2, 7 статті 258 КпАП України визначено: Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Отже, Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму та основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. В них мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, суть його, дані про свідків, потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів у їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Разом з тим, зміни до ст.258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України.

Суд не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак, відповідачем не надано суду запису з камери поліцейського або запису з відеореєстратора.

Таким чином, відсутність відеозапису або протоколу про адміністративне правопорушення не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У рішенні від 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015 Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280Кодексу.

Приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевикладених розяснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КоАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. В Постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого інспектором було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Проте, в порушенні вказаних вимог, відповідач при ухвалені постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача не навів докази яки підтвердили винність позивача у обставинах визначених диспозиції вказаної норми закону ст..122 ч.2 КпАП України у скоєному правопорушенні.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна доказати ті обставини, на яких базуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок по наданню доказів правомірності свого рішення, дії або бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вимогами статті 280 КпАП України визначено: Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виконання вимог статті 280 КпАП України здійснюється на підставі вимог статті 251 КпАП України якою визначено: Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем достовірних та безперечних доказів незаконних дій з боку позивача стосовно обґрунтування винесеної постанови, щодо накладення адміністративного стягнення відносно позивача, суду не надано, та дії відповідача при ухвалені постанови не відповідали вимогам означених норм закону, як того вимагає стаття 19 Конституції України, а тому дії відповідача є неправомірними.

Крім того, відповідно до закону позивач має право оскаржувати дії відповіджоча щодо прийнятого, рішення та законом не визначено право позивача на оскарження дій відповідоча, щодо оскарження дій повязаних зі складанням протоколу про адміністративне правопорушенння.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 11, 12, 71 ч.2, 100, 159, 160 ,163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектором роти №9 батальйону №2 УПП у м.Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, про визнання дій противоправними та скасування постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Визнати дії інспектора роти № 9 батальйону №2 УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо ухвалення постанови у справі про адміністративне правопорушення БР №006946 від 22.09.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, незаконними.

Постанову серії БР №006946 від 22.09.2017 року ухвалену інспектора роти № 9 батальйону №2 УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КупАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, скасувати.

Постанова суду, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили з моменту оголошення.

Суддя В.М. Євтіфієв