Справа № 813/4218/16
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/7176/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гулида Р.М.,

суддів Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю:

секретаря судового засідання Богдан А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Львівський локомотиворемонтний завод" звернувся з позовом до СДПІ з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального ГУ ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11 листопада 2016 року №, №, №, №, № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що висновки акту контролюючого органу, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам господарської діяльності позивача. Зазначає, що відповідачем безпідставно не враховано витрати підприємства у зв'язку із здійсненням господарської діяльності без належних дозволів, що суперечить вимогам податкового законодавства. Окрім того, відповідач неправомірно дійшов висновку про нереальність господарських операцій з контрагентами позивача ТВП "ІТК" у формі ТОВ, ТОВ "ВПТ-Україна", ТОВ "Електротехнічна компанія "Зеніт", ТОВ "Газкомінвест", ПВКП "Укрметалцентр", ПП "Технотранс -Д", ТОВ "Даленонс-ЛТД", оскільки такі підтверджені усіма необхідними первинними документами.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано винесені Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС податкові повідомлення-рішення від 11.11.2016року №, №, №, №, № НОМЕР_1.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, СДПІ з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального ГУ ДФС подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ ДФС була проведена документальна планова виїзна перевірка ПАТ "Львівський локомотиворемонтний завод" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.04.2012 року по 31.03.2016 року.

За результатами перевірки СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС було складено ОСОБА_1 про результати документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "Львівський локомотиворемонтний завод" від 01.11.2016 року №336/28-06-14-00/00740599, встановлено порушення позивачем: п.138.1, п. 138.2, п.138.4 ст. 138, пп. 138.1.1 п.138.1 ст. 138, п.138.8 ст.138, п.44.1, п. 44.6 ст.44, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями); вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. № 996-ХІV (із змінами і доповненнями); п.134.1 ст. 134 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями); п.6, п.11 Наказу Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. № 318 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати"; Наказу Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. № 73"Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" (із змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 4035142 грн. та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування за І кв. 2016 року у сумі 977685 грн.; п.14.1.181 ст. 14, п.44.6 ст.44, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1 ст 200, п.201.10 ст. 201 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями) в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість всього у сумі 1005721 грн., та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за березень 2016 року у сумі 22522 грн.

11.11.2016 року податковим органом на підставі зазначеного ОСОБА_1 перевірки та п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 ПК України було прийнято податкові повідомлення-рішення: №, форми "Р" за платежем податок на прибуток на суму 4035142,00 грн. податкового зобов'язання та 793256,50 грн. штрафних санкцій, а всього на суму 4828398,50 грн.; № НОМЕР_2, форми "П", яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 977685 грн.; № НОМЕР_3, форми "Р" за платежем податок на додану вартість на суму податкового зобов'язання 1005721,00 грн. та 251430,25грн. штрафних санкцій, а всього на суму 1257151,25грн.; № НОМЕР_4, форми "В4", яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 22522,00 грн.; № НОМЕР_1, форми "Р" за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 510,00 грн.

Висновок контролюючого органу обґрунтовується тим, що ПрАТ "Львівський локомотиворемонтний завод" включило до складу витрат (собівартості наданих послуг по ремонту локомотивів та ін.) вартість продукції ливарного виробництва виготовленої ПрАТ Львівський локомотиворемонтний завод в ковальсько-ливарному виробництві (Заготівельному цеху) без отримання відповідних дозволів, передбачених Постановою Кабінету міністрів України від 26 жовтня 2011р. №1107 Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

На думку апелянта, позивачем здійснювалась діяльність без дозволів та використання, виробленої в процесі такої діяльності, продукції є діяльністю не пов'язаною з господарською діяльністю підприємства та витрати понесені в процесі здійснення таких видів робіт не пов'язані з господарською діяльністю підприємства, а відповідно не можуть включатися до складу витрат.

Відповідно до положень пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, до витрат, не пов'язаних з провадженням господарської діяльності відносяться витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Поряд з цим, вказана норма не передбачає в даному переліку, зокрема, витрат, понесених в ході діяльності підприємства без відповідного дозволу.

Таким чином, відсутні правові підстави виключати із валових витрат витрати, які підприємство дійсно понесло, оскільки не має зв'язку між відсутністю дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та витратами, які понесло підприємство на такі роботи.

В розумінні ст.1, п.2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та п.2.1, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, дозволи позивача на початок роботи та види робіт підприємства, діяльність якого пов'язана з виконанням робіт та експлуатацією об'єктів, машин, механізмів, устаткуванням підвищеної небезпеки не є первинним документом, а тому ці дозволи жодним чином не впливають на ведення бухгалтерського та податкового обліку позивача.

Також, як встановлено, Товариство зверталося із заявою в Територіальне управління Держгірпромнагляду у Львівській області про отримання дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки і отримало дозвіл на виконання таких робіт за №708.13.46-33.17. Однак, у вказаному дозволі в переліку робіт підвищеної небезпеки не зазначено такого виду робіт, як роботи по розплавах металів.

Зазначені надумані твердження апелянта спростовуються висновком експертизи №46.04.07.13.2435/2980 від 31.05.2013 р. ЗЕТЦ Держгірпромнагляду України (організація, яка і видавала дозвіл) за результатами проведеної експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва, яким встановлено, що ПрАТ "ЛЛРЗ" додержується вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: роботи з вироблення розплавів чорних і кольорових металів та сплавів на основі таких деталей. Аналогічно, висновком експертизи №46.04.08.4408/4762 від 17.09.2013 р. ЗЕТЦ Держгірпромнагляду України за результатами проведеної експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва встановлено, що ПрАТ "ЛЛРЗ" додержується вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: технологічне устаткування ливарної промисловості.

Згідно з п.3 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року №1107 висновок експертизи - документ, який складається експертною організацією за результатами проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання за формою, розробленою Держгірпромнаглядом і затвердженою в установленому порядку, містить інформацію про відповідність (невідповідність) об'єкта експертизи вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки і на підставі якого приймається рішення щодо видачі дозволу.

Відповідно до п.9 вказаного Порядку висновок експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання заявлених робіт є додатком до заяви, на підставі якого і приймається рішення про видачу, або відмову у видачі дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки.

Відтак, ПрАТ "'ЛЛРЗ" звертався в Держгірпромнагляд стосовно видачі дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, в тому числі і щодо робіт з розплавів чорних і кольорових металів. При цьому, Держгірпромнагляд фактично не відмовляв у видачі дозволу саме на цей вид робіт через відсутність підстав для цього, оскільки він попередньо надав позитивний висновок на здійснення такого виду робіт, адже ливарно-пресовий цех ПрАТ "'ЛЛРЗ" є базовим підрозділом виробництва та існує десятки років, ще з часу відкриття залізниці на Львівщині.

Податковий орган в акті перевірки також припустився висновку про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами ТВП "ІТК" у формі ТОВ, ТОВ "ВПТ-Україна", ТОВ "Електротехнічна компанія "Зеніт", ТОВ "Газкомінвест", ПВКП "Укрметалцентр", ПП "Технотранс -Д", ТОВ "Даленонс-ЛТД", внаслідок чого дійшов висновку про завищення витрат, чкі враховуються до об'єкта оподаткування податком на прибуток та безпідставне віднесення в результаті таких операцій відповідних сум до податкового кредиту, внаслідок чого занижено податкове зобовязання з податку на додану вартість.

Відносно господарських відносин з ТВП ІТК необхідно вказати, що згідно Договорів №ВДВ-003/12 від 23.02.2012 року з додатками, №ВДВ-002/12 від 23.02.2012 року з додатками, №ВЗ-079/14 від 05.05.2014 року з додатками, №ВЗ-022/15 від 23.04.2015 року з додатками, №ВЗ-014/15 від 19.02.2015 року з додатками, №ВЗ-016/15 від 12.03.2015 року з додатками, №ВЗ-021/16 від 15.04.2016 року з додатками, №ВЗ-020/16 від 15.04.2016 року з додатками, №ВЗ-053/15 від 20.11.2015року, укладених між ПрАТ Львівський локомотиворемонтний завод (Замовник) та ТВП ІТК у формі ТзОВ (Підрядник) Підрядник виконує на вимогу Замовника, а Замовник оплачує послуги (послуг з очищення зовнішньої поверхні металоконструкцій та зовнішнього фарбування електровозів), визначені договорами за цінами, визначеними у договірній ціні (далі послуги).

Виконання послуг згідно умов договорів підтверджено належним чином оформленими первинними документами, зокрема актами виконаних робіт; податковими накладними; довідками про вартість виконаних будівельних робіт; оборотно-сальдова відомість ТВП ІТК у формі ТзОВ по рахунку:10; подорожні листи, що підтверджують перевезення матеріалів з м.Червоноград у м.Львів для виконання робіт передбачених договором; видаткові накладні , що підтверджують факт купівлі матеріалів необхідних для очищення та фарбування електровозів; лист Червоноградської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 21.10.2016 року №6318/13-13-14-00-10 щодо зустрічної звірки контрагента та відсутності порушень податкового законодавства; виписками з банківських рахунків про оплату наданих послуг.

Позивачем долучено до матеріалів справи документи, які підтверджують факт проходження через прохідну ПрАТ Львівський локомотиворемонтний завод працівників ТВП ІТК у формі ТзОВ, листи ТВП ІТК у формі ТзОВ з доданим списком працівників, викопіювання з ERP-системи IT-Підприємство® із відомостями про дату та час входу і виходу працівників ТВП ІТК у формі ТзОВ через прохідну ПрАТ Львівський локомотиворемонтний завод та номери електронних перепусток за відповідний період здійснення робіт; витяг журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці (підтверджує факт проведення такого інструктажу працівникам ТВП ІТК у формі ТзОВ).

Стосовно господарських відносин з ТОВ ВПТ-Україна" слід вказати, що згідно договорів №ВГТ-001/13 від 04.03.2013р., №ВГТ-010/14 від 20.03.2014 року укладених між ПрАТ ЛЛРЗ та ТОВ ВПТ-Україна" постачальник зобов'язувався поставити покупцю - металоріжучий інструмент. На підтвердження виконання умов договору позивачем надано видаткові накладні, податкові накладні, довіреність на отримання товару, транспортування та доставка товарів здійснювалась ТОВ "Нова пошта", сертифікати якості на товар, докази оплати за поставлений товар.

Щодо господарських відносин з ПВКП "Украметалцентр" вбачається, що згідно договорів поставки № ВМТП-099/12 від 12.04.2012р., №ВМТП-030/13 від 26.03.2013р., №ВМТП-034/13 від 26.03.2013р. укладених ПрАТ ЛЛРЗ з ПВКП "Украметалцентр", останній зобов'язувався поставити позивачу чорний металопрокат .

На підтвердження виконання умов договорів позивачем долучено податкові накладні, видаткові накладні, товаротранспортна накладні, вимоги, що підтверджують факт руху товарно-матеріальних цінностей зі складу на виробництво, докази оплати за поставлений товар.

Стосовно господарських відносин з ТОВ "Електротехнічна компанія "Зеніт" необхідно вказати те, що згідно договорів № ВЗК-031/14 від 03.03.2014р., № ВЗК-043/14 від 21.03.2014р. укладених між ПрАТ "ЛЛРЗ" та ТОВ "Електротехнічна компанія "Зеніт", останній зобов'язувався поставити замовнику гальмівне обладнання до локомотивів.

На підтвердження виконання умов договорів позивачем долучено податкові накладні, видаткові накладні, товаротранспортна накладна ТОВ "Нова пошта", декларації про прийняття вантажу, вимоги, що підтверджують факт руху товарно-матеріальних цінностей зі складу на виробництво, виписки з банківських рахунків про оплату товару.

Господарські відносини з ТОВ "Газкомінвест" базувались на умовах укладеного договору № 2904-10/2014 від 29.04.2014р. з ТОВ "Газкомінвест" на поставку природного газу. На виконання умов договору долучено акти прийому передачі природного газу; акти наданих послуг з транспортування природного газу газорозподільними мережами; податкові накладні; лист ТОВ Газресурс-трейд №223 від 29.04.2014 року що передачі виконання умов договору ТОВ Газкомінвест; витяг з реєстру платників податку на додану вартість ТОВ Газкомінвест; ліцензія на постачання природного газу; виписки з банківських рахунків про оплату за поставлений газ.

Також, відносно господарських відносин з ПП Технотранс - Д необхідно вказати те, що відповідно до договорів поставки № ВЗК-073/14 від 07.04.2014р., № ВЗК-054/13 від 18.03.2013р., укладених ПрАТ "ЛЛРЗ" з ПП Технотранс - Д (Постачальник), останній зобов'язувався поставити замовнику товар - лубрикатор локомотивний ГС-3. На виконання умов договорів долучено податкові накладні; видаткові накладні; товаротранспортні накладні ТОВ "Нова пошта"; вимоги, що підтверджують факт руху товарно-матеріальних цінностей зі складу на виробництво; виписки з банківських рахунків про оплату товару

По господарських відносин з ТОВ Даленонс-ЛТД слід вказати, що згідно договору № ВЗК-239/12 від 05.09.2012р., укладеного ПрАТ "ЛЛРЗ" з ТОВ Даленонс-ЛТД, останній зобов'язувався поставити позивачу товар - насос, клапана, гідророзподілювач, золотник, які використовуються у виробничо-господарській діяльності підприємства. На виконання умов договору долучено податкову накладну; видаткову накладну та інші платіжні документи.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 розділу V Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Поряд з цим слід зазначити, що в акті відсутній висновок стосовно невідповідності наданих для перевірки бухгалтерських документів вимогам ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, а натомість зазначено, що податкові накладні відповідають вимогам, визначеним п. 201.1 ст. 201 ПК України.

Отже, враховуючи викладене норми ПК України, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому слід зазначити, що жодного факту підробки первинних документів апелянт не довів та до суду про визнання правочинів недійсними не звертався. Відтак, презумція правомірності правочину у встановленому законом порядку не спростована.

Будь-яких доказів невиконання або неналежного виконання сторонами договорів (угод), укладених між позивачем та контрагентами, чи визнання їх недійсними в судовому порядку, апелянтом не надано.

Посилання податкового органу на акти інших податкових органів, якими встановлено неможливість здійснення господарських операцій контрагентів з третіми особами, правомірно не прийнято до уваги судом першої інстанції, оскільки платник податків, який через покладений на нього законами обов'язок щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) вступає у зв'язку з цим у відповідні правовідносини з державою, не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання такого обов'язку іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом.

Платник податку не повинен нести відповідальність за невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті чого сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. Такі вимоги стають надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Ця позиція суду узгоджується із постановою Верховного Суду України від 31.01.2011р.

Відносно податкового повідомлення-рішення - № від 11.11.2016 року, на підставі якого позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції на суму 510,00 грн. у звязку із порушенням п.44.6 ст.44 ПК України, зокрема - ненадання позивачем усіх документів, що витребовувались, слід вказати наступне.

Під час розгляду справи апелянт не представив документальних доказів предявлення вимоги про надання документів, докази її вручення позивачу, відтак голослівне твердження про факт ненадання документів для перевірки не знайшло свого підтвердження, а тому вказане податкове повідомлення рішення винесено безпідставно.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до беззаперечного переконання про те, що податкові повідомлення-рішення №, №, №, №, № від 11.11.2016 року є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 813/4218/16 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення виготовлено 27.10.2017 року