Справа № 718/1525/17
Суддя: Мізюк В. М.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №718/1525/17
Провадження №2-а/718/39/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіцмань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №92 БУПП в м.Чернівці лейтенанта поліції Кушніра Ігора Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.03.2017 року біля 09 год. 40 хв., керував автомобілем марки «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Дзержика,44, в м. Чернівці та був зупинений інспектором поліції Кушнірем І.І., який ствердив, що під час руху транспортного засобу позивач розмовляв по телефону, чим порушив п.2.9д ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. За результатами склав постанову про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Вважає дану постанову незаконною, яку просить скасувати.

Позивач та його представник в судовому засіданні адміністративний позов підтримали повністю, вказавши, що ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу не користуватися засобами зв'язку (телефоном), тримаючи його у руці. Вважають притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконним з підстав порушення відповідачем вимог ст.258 КУпАП, щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці події, ст. 280 КУпАП так як не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, ст.268, 276 КУпАП, тому просив задовольнити позов.

Відповідач інспектор роти №№92 БУПП в м.Чернівці лейтенанта поліції Кушнір І.І. повторно в судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 заперечив проти задоволення позову тим, що доводи позивача спростовуються відеозаписом події та поясненнями свідка. Вказував також, що лейтенант поліції Кушнір І.І. на місці зупинки автомобіля діяв у спосіб, передбачений законом.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 27.06.2017 2017 року інспектором роти №92 БУПП в м.Чернівці лейтенанта поліції Кушнірем І.І. винесено постанову серії АР № 405499 про застосування адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 , 27.06.2017 року о 09 год. 40 хв. в м.Чернівці, вул. Дзержика,44, користувався засобами зв'язку тримаючи в руках біля вуха мобільний телефон, чим порушив п.2.9д ПДР та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом д) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 встановлено, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

В силу вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

При цьому, суд звертає увагу, що наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою, та винесення постанови повинно бути підтверджено належними доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Разом з тим, на виконання вказаної норми, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та правомірності винесення інспектором оскаржуваного рішення.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем не доведений, оскільки жодних доказів на підтвердження цих обставин не надано.

Враховуючи викладене, постанова серії АР № 405499 від 27.06.2017 року про накладення адміністративного стягнення є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.6-9, 11-14, 69, 70, 71, 86, 159-162, 171-2 КАС України, ст.ст. 7,9,33, 222, 245, 246, 251, 280, 283, 289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у м. Чернівці Кушніра Ігора Івановича серії АР № 405499 від 27.06.2017року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ст. 122 ч.2 КпАП України..

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОВ.М.Мізюк