Справа № 554/6485/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 р.Справа № 554/6485/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 05.09.2017р. по справі № 554/6485/17

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просив скасувати п.1 рішення Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 09.08.2017 року за №54 як незаконне; визнати протиправними дії відповідача в частині відмови перерахунку та зменшення довічного грошового утримання з 01.01.2017 року по 05.01.2017 року; визнати протиправними дії відповідача в неперерахуванні щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2016 року; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 86 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01.12.2016 року по 05.01.2017 року, згідно довідки Господарського суду Полтавської області від 01.12.2016 року №10-11/1593-16 без обмеження; - встановити строк для подання суб'єктом владних повноважень відповідачем, до суду звіту про виконання постанови, яка вимагає вчинення певних дій.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 05.09.2017 р. позовні вимоги задоволено частково.

Визнатно протиправним та скасовано п.1 рішення Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 09.08.2017 року за №54.

Визнано протиправними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в частині відмови в перерахунку та обмеження довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2017 року до 05.01.2017 року.

Визнано протиправними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в неперерахуванні щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01.12.2016 року.

Зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання і виплачувати його в розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01.12.2016 року по 05.01.2017 року, згідно довідки господарського суду Полтавської області від 01.12.2016 року №10-11/1593 без обмеження.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 05.09.2017 р. та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працював на посаді судді господарського суду Полтавської області з 01.04.2004 року та з 17.12.2010 року відповідно постанови Верховної Ради України від 02.12.2010 року звільнений з посади у відставку і з цього часу отримує довічне грошове утримання, є інвалідом 2 групи безстроково (а. с. 7, 9-12).

Згідно довідки господарського суду Полтавської області від 01.12.2016 року № 10-11/1593-16, заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці з 01 грудня 2016 року склала 24000 грн.(а.с.8).

На звернення позивача, рішенням Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 09.08.2017 року за № 54 п.1 ОСОБА_1 вирішено перерахувати довічне грошове утримання судді у відставці з 01.01.2017 року з обмеженим максимальним розміром 10740 грн. (а.с.6).

Не погоджуючись із вказаними діями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами по справі не оскаржувалося, рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається та правова оцінка висновкам суду першої інстанції в цій частині не надається.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання та його зменшення є протиправною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Відповідно частин першої - третьої ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VІ від 07.11.2010 (діяв на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача) суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат. За наявності стажу роботи більше 20 років суддям виплачується щомісячна доплата у розмірі 50%, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці становить певний відсоток від суддівської винагороди, яка, у свою чергу, залежить від розміру мінімальної заробітної плати.

З 01.12.2016 на підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" збільшився розмір мінімальної заробітної плати до 1 600, 00 грн. тому, з 01.12.2016 змінився розмір грошового утримання працюючого судді.

Враховуючи, що з 01 грудня 2016 р. розмір мінімальної заробітної плати було збільшено до 1600 грн., з цієї дати відповідач повинен був провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі поданої позивачем заяви з урахуванням довідки Господарського суду Полтавської області від 01.12.2016 року № 10-11/1593-16.

Разом з тим, як вбачається з рішення Полтавського об'єднаного УПФУ від 09.08.2017 року № 54, прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.12.2016, відповідачем, у зв'язку із зміною розміру суддівської винагороди з 1 грудня 2016 року, було зроблено перерахунок довічного грошового утримання позивача, однак, не з грудня 2016 року, як це передбачено Законом України "Про судоустрій і статус суддів", а з січня 2017 р.

При цьому, з 01 січня по 04 січня 2017 року виплата позивачеві щомісячного довічного грошового утримання була обмежена фіксованою сумою 10740 грн.

Обмежуючи позивачеві виплату щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці з 01 січня по 04 січня 2017 року включно до фіксованої суми 10740 грн., відповідач в оскарженому рішенні посилається на те, що зазначене обмеження щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці максимальним розміром 10740 грн. встановлено з 01 січня 2017 року Законом України від 06.12.2016р. № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а з 05 січня 2017 року щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці без обмеження максимальним розміром на підставі Закону України від 21.12.2016р. № 1798-VIII "Про Вищу раду правосуддя", що не передбачає такого обмеження грошового утримання.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України, дія якої поширюється на всі нормативно-правові акти різних галузей права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999р. № 1-рп/99 зазначено, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини ( стаття 7 ).

Європейський Суд з прав людини в своїй діяльності розглядає принцип незворотності дії закону в часі передусім як складову верховенства права, тісно пов'язуючи її з категоріями правової певності та захисту довіри до держави, ставлячи таким чином заслін ущемленню прав і свобод людини з боку влади.

Саме така спрямованість цього принципу робить його важливою гарантією безпеки людини і громадянина, їх довіри до держави, про що зазначено в мотивувальній частині зазначеного вище Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999р. № 1-рп/99.

Правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 22.02.2017р. у справі № 6-2705цс16 також підтверджує, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Доводи апеляційної скарги про те, що з 01 січня по 05 січня 2017 року встановлено обмеження щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 10 740 грн. є неспроможними, оскільки таке обмеження введено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (набрав чинності з 01 січня 2017 року), а 05 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року, яким пункт 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 лютого 2016 № 1402-VIII викладено в редакції, у якій відсутні норми щодо максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Колегія суддів зазначає, що позивач набув права на перерахунок довічного грошового утримання до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, наведені доводи не мали правового значення для вирішення спірних правовідносин, що виникли до внесення змін до законодавства на певний період.

Аналогічні висновки висловлені також в правових позиціях Верховного Суду України в постановах від 17.03.2015 року (№ 21-429а14, № 21-371а14) та 24.03.2015 року (№ 21-584а14).

При цьому у постанові від 01.07.2014 р. в справі № 21-244а14 Верховний Суд України висловив правову позицію, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Отже, позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру у зв'язку із підвищенням суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді з 01 грудня 2016 року.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 05.09.2017р. по справі № 554/6485/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В. Присяжнюк О.В.