Справа № 820/480/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 р. Справа № 820/480/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Биковченко Н.І.,

свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2017р. по справі № 820/480/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про поновлення на посаді,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - відповідач), в якому просив суд: скасувати наказ Головного Управління Національної поліції України в Харківській області № 598 о/с від 30.12.2016 року про звільнення ОСОБА_1 капітана поліції - старшого інспектора-чергового Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області (м. Харків) зі служби в поліції згідно з п. 4 ( у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частиною 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію " з 03.01.2017 року; поновити ОСОБА_1 на службі у Національній поліції на посаді старшого інспектора - чергового Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області (м. Харків); стягнути з Головного Управління Національної поліції у Харківській області, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що наказом ГУНП в Харківській області, підписаного Т.в.о. начальника ГУНП в Харківській області полковником міліції Пахомовим В.А. від 30.12.2016 за № 598 о/с звільнений зі служби в поліції згідно п. 4 ( у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію" у званні капітана поліції. Наказ від 30.12.2016 р. про звільнення його з посади з 03.01.2017 року, вручений лише 13.01.2017 року, того ж дня йому повідомлено про звільнення. В наказі зазначено, що ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції з 03.01.2017. Однак, згідно до розстановки нарядів від 05.01.2017 року затвердженого т.в.о. Начальником ВП ГУНП в Харківській області Ништиком О.Л. , позивач заступав у наряд 05 січня 2017 року до 06 січня 2017 року, що підтверджується рапортом після здачі наряду. Позивач підписував обхідний лист лише 17 січня 2017 року, що є порушенням п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58.

Враховуючи наведене просить суд скасувати наказ від 30.12.20176 року №598 о/с про звільнення, поновити його на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого інспектора - чергового Київського відділу ГУНП в Харківській області, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на невірне встановлення судом першої інстанції обставин справи та порушення при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору по суті.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, прийнятим з урахуванням всіх обставин по справі.

Колегія суддів, заслухавши позивача та його представників, представника відповідача, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що наказом ГУНПУ в Харківській області від 07.11.2015 року позивач прийнятий на службу до Національної поліції України. З 11.02.2016 року обіймав посаду старшого інспектора - чергового Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області (м. Харків). Наказом ГУНПУ в Харківській області від 30.12.2016 року № 598 о/с звільнений зі служби в поліції, згідно з п. 4 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» з 03.01.2017 року.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції вважав, що позивача повідомлено про скорочення посади, яку він обіймав 02.11.2016 року, про що він власноручно склав рапорт. З метою забезпечення прав позивача йому неодноразово пропонувались посади відповідно до його досвіду та кваліфікації в різних відділах Головного управління поліції, однак останній відмовлявся від запропонованих посад, про що працівниками сектору кадрового забезпечення Київського ВП ГУНПУ в Харківській області складені відповідні акти.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію", переміщення поліцейських в органах, закладах та установах поліції здійснюється, в тому числі на рівнозначні посади: у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський - у зв'язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду. Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Відповідно до частини 1 статті 68 ЗУ "Про Національну поліцію", у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Згідно з ч.2 та ч.5 ст.68 ЗУ "Про Національну поліцію", поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою, з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті. Переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Позивач, в суді апеляційної інстанції пояснив, що 02.11.2016 року ознайомлений з наказом ГУНПУ в Харківській області від 02.11.2016 року № 1143 «Про організаційні штатні зміни в Головному управління Національної поліції в Харківській області», про що склав відповідний рапорт. Оскільки він мав намір продовження служби в лавах національної поліції 25.11.2016 року ним був надісланий рапорт до управління кадрового забезпечення ГУНП в Харківській області щодо переміщення на посаду інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Київського ВП ГУНП Харківської області, у зв'язку з організаційно-штатними змінами та продовжував проходження служби. 13.01.2017 року позивача не допустили до роботи, в той же день ознайомили з наказом про звільнення зі служби в поліції у зв'язку зі скороченням штатів з 03.01.2017 року, хоча він знаходився на службі з 05 по 06 січня 2017 року, 09 по 10 січня 2017 року та виконував свої службові обов'язки старшого інспектора-чергового. Про результати розгляду та прийняте остаточне рішення за його рапортом на переведення йому не відомо.

Представник відповідача, заперечуючи проти апеляційної скарги, вказував про те. що 02.11.2016 року позивач був ознайомлений з наказом ГУНПУ в Харківській області від 02.11.2016 року № 1143 «Про організаційні штатні зміни в Головному управління Національної поліції в Харківській області», про що ним власноручно складений рапорт. З метою забезпечення прав позивач йому неодноразово пропонувались посади відповідно до його досвіду та кваліфікації в різних відділах поліції Головного управління, однак позивач відмовлявся від запропонованих посад, про що працівниками сектору кадрового забезпечення Київського ВП ГУНП в Харківській області були складені відповідні акти - відмови від 27.12.2016, 28.12.2016 та 29.12.2016 року. Наказом від 30.12.2016 року позивач був звільнений зі служби в поліції згідно з п. 4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію України» ( у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з 03.01.2017 року. Позивач 17.01.2017 року отримав трудову книжку, витяг з наказу про звільнення, обхідний лист та з ним був проведений остаточний розрахунок. Доводи позивач про знаходження на службі 05 січня та 09 січня 2017 року не відповідають дійсності, оскільки керівництвом ВП були виставлені картки застереження про ненадання зброї та спецзасобів ОСОБА_1 у зв'язку зі звільненням.

Відповідно до матеріалів справи, позивачу листом від 01.12.2016 року управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Харківській області повідомлено, що його рапорт про переміщення на посаду інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Київського ВП ГУНП Харківської області направлений до Київського ВП ГУНП Харківської області для узгодження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач маючи намір на продовження служби в лавах поліції звертався з відповідним рапортом до відповідача про переміщення його на посаду інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Київського ВП ГУНП Харківської області, однак рапорт відповідно до вимог чинного законодавства розглянутий не був, доказів про результати його остаточного розгляду в матеріалах справи відсутні.

У зв'язку з наведеним колегія суддів критично відноситься до доводів представника відповідача про неодноразове запропонування позивачу відповідних посад відповідно до його досвіду та кваліфікації в різних відділах поліції Головного управління, та відмову останнім від запропонованих посад, а також складених актів - відмов, які знаходяться у матеріалах справи.

Також, знайшли своє підтвердження доводи позивача про виконання ним своїх службових обов'язків після прийняття оскаржуваного наказу про звільнення.

Так допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, підтвердили знаходження позивача на робочому місці у складі наряду чергових Київського ВП ГУНП в Харківській області з 05 по 06 січня 2017 року, 09 по 10 січня 2017 року та виконував свої службові обов'язки з отриманням табельної зброї.

На вимогу суду апеляційної інстанції представником відповідача не надана картка- застереження про не видачу зброї та спецзасобів на позивача за 05.01.2017 та за 09.01.2017 року. Натомість позивачем. Надана копія картки - застереження на його ім'я від 13.01.2017 року.

Таким чином, через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позову.

Відповідно до ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Постанова суду першої інстанції від 21.06.2017 року не відповідає вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає скасуванню з підстав, визначених п.1, п.2, п.3, ч.1 ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2017р. по справі № 820/480/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді задовольнити.

Скасувати наказ Головного Управління Національної поліції України в Харківській області № 598 о/с від 30.12.2016 року про звільнення ОСОБА_1 капітана поліції - старшого інспектора-чергового Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області (м. Харків) зі служби в поліції згідно з п. 4 ( у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частиною 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію " з 03.01.2017 року.

Поновити ОСОБА_1 на службі у Національній поліції на посаді старшого інспектора - чергового Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області (м. Харків) з 04.01.2017 року.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції у Харківській області, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.01.2017 по 20.10.2017 року включно.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Головного Управління Національної поліції у Харківській області, на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст постанови виготовлений 25.10.2017 р.