Справа № 2а-7-1831/10
Суддя: Подзігун Г. В.
Дата ухвалення: 2010-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 2а-7-1831/10 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2010 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Майстренко О.М.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови, - .

ВСТАНОВИВ:

16.12.2009року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови інспектора ОР ДПС ВДАІ м. Миколаєва молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 від 01.12.2009 року № ВЕ 119599 по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, причини неявки не повідомив, надав заперечення проти позову.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності представника відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки ГАЗ 3221, державний номер НОМЕР_1.

01.12.2009року інспектором ОР ДПС ВДАІ м. Миколаєва молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 складена постанова ВЕ 119599 по справі про адміністративне правопорушення, з якої вбачається, що 01.12.2009 року о 09.52 годин ОСОБА_1 керував автомобілем марки ГАЗ 3221, державний номер НОМЕР_2, в місті Миколаєві рухався по мосту через річку Південний Буг в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «обмеження максимальної швидкості 50км/г» зі швидкістю 72 км/г, чим порушив п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.

Як пояснив позивач, його швидкість складала 60 км/г, при цьому приладом була зафіксована швидкість іншого автомобілю, у звязку з чим просив скасувати постанову ВЕ 119599 про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Пояснення позивача підтверджують письмовими доказами, а саме фотознімками транспортних засобів в зоні дії дорожнього знаку, з яких неможливо встановити, швидкість якого саме транспортного засобу зафіксована приладом технічного засобу.

За таких обставин, коли відсутні докази самого факту правопорушення з боку позивача, суд вважає, що правові підстави для її притягнення до адміністративної відповідальності відсутні.

Крім того, вищевказане правопорушення було зафіксоване приладом «Візир» № 0812399, проте суд не приймає до уваги факт фіксування даного правопорушення у встановленому законом порядку спеціальним технічним засобом, технічні характеристики якого сертифіковані належним чином, оскільки жодного доказу на підтвердження вчинення саме позивачем зазначеного правопорушення не має, оскільки надані фотографії не мають привязки до місця, з наданих відповідачем фотографій не вбачається саме місце скоєння адміністративного правопорушення. Так, відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, крім випадків, що є прямо передбаченими нормами діючого законодавства.

Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Як пояснив позивач у судовому засіданні, що у вказаний в постанові час позивач дійсно проїжджав на своєму автомобілі по вказаній місцевості, проте не порушував ПДР України.

В даному випадку до постанови дійсно прикладені фотокартки, але такі, що були отримані не внаслідок застосування спеціальних технічних засобів, що працювали в автоматичному режимі.

При цьому суд вважає, що позивач не пропустив передбачений законом строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 6,9, 141, 23, 24, 27, 33, 247, 258, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд дійшов висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, що виключає провадження в адміністративній справі.

Тому постанову інспектора ОР ДПС ВДАІ м. Миколаєва молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 від 01.12.2009 року № ВЕ 119599 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. слід скасувати, а провадження у справі закрити.

У відповідності до ст. 94 КАС України, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 11,14, 100, 159,.160-161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови - задовольнити.

Постанову інспектора ОР ДПС ВДАІ м. Миколаєва молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 від 01.12.2009 року № ВЕ 119599 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до відповідного адміністративного апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження з надісланням особою, яка ї подає, копії апеляції до апеляційної інстанції.

Суддя Г.В. Подзігун