Справа № 501/896/17
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 501/896/17

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Смирнов В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

представника апелянта ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 27 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_4 про визнання протиправними дії щодо відмови в здійснені компенсації несвоєчасно одержаних сум пенсії; про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області компенсації втрати частини доходів, про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити дії щодо розрахунку та виплати суми компенсації втрати частини доходів, станом на червень 2017 року, та виплати грошових коштів в повному обсязі, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з адміністративним позовом до першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_4, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в здійснені компенсації несвоєчасно одержаних сум пенсії;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області компенсацію втрати частини доходів в розмірі 72 277,46 грн.;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити дії щодо розрахунку та виплати суми компенсації втрати частини доходів, станом на червень 2017 року, та виплати грошових коштів в повному обсязі.

Постановою від 27 липня 2017 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Іллічівський міський суд Одеської області задовольнив адміністративний позов частково:

- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в здійснені компенсації несвоєчасно одержаних позивачем сум пенсії;

- стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суму компенсації втрати частини доходів позивача станом на 01.02.2016 року в розмірі 72 277,46 грн.;

- зобовязав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити дії щодо розрахунку та виплати суми компенсації втрати частини доходів позивачу станом на червень 2017 року, та виплатити грошові кошти в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду, особа, яка не брала участь у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив грубе порушення норм процесуального права.

Так апелянт зазначає, що зазначивши про розгляд справи в порядку письмового провадження у вступній частині оскарженої постанови, суд першої інстанції зазначив про розгляд справи в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України в описовій частині судового рішення. Також апелянт зазначає, що відповідач у цій справі перший заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області отримала судову повістку про виклик до суду для розгляду справи у відкритому судовому засіданні, у звязку з чим надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Зазначає апелянт і про те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення по суті спору, не залучивши до участі у справі особу (належного позивача), дії якої визнав протиправними, з якої стягнув грошові кошти та яку зобовязав чинити дії, які мають наслідком виплату грошових коштів.

Таким чином, апелянт вважає, що суд першої інстанції грубо порушив право Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на належний судовий захист, оскільки не залучив управління до участі у справі проте вирішив по суті спору права та обовязки саме Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, а не його посадової особи, до якої і був предявлений адміністративний позов.

ОСОБА_3 надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову без змін.

Також ОСОБА_3 зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області отримувало на свою адресу судові повістки про виклик до суду, а перший заступник начальника управління, до якого поданий адміністративний позов, діяв від імені управління під час надання відповіді, якою відмовлено у виплати компенсації втрати частини доходів.

Ухвалюючи постанову про задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 1518/1519, яка проведена Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз на підставі ухвали судді адміністративного суду, сума компенсації втрати частини доходів позивача складає 68 760,09 гривень та за період з 31.07.2015 по 01.02.2016 сума складає 3 513,37 гривень. Тобто, станом на 01 лютого 2016 року сума компенсації втрати частини доходів позивача складає 72 277 гривень 46 коп. (а.с. 13-31).

Суд першої інстанції встановив також, що на підставі висновків, викладених в судовій експертизі, 17.04.2017 року позивач звернувся до начальника Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про здійснення компенсації несвоєчасно одержаних ним сум пенсії (а.с.32-33).

Листом від 03.05.2017 року за № 486/Я-11 за підписом першого заступника начальника ГУПФУ в Одеській області ОСОБА_4, позивачу відмовлено в здійснені компенсації несвоєчасно одержаних сум пенсії (а.с. 34).

Посилаючись на приписи ст. ст. 8, 19, 22, 64 Конституції України, ст. ст. 2, 3, 6, 8, 17, 18, 19, 94 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про наявність підстав для їх задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що відповідно до матеріалів справи (а.с. 1-5) при звернення позивача до суду першої інстанції, відповідачем зазначений перший заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_4.

При цьому заявлені такі позовні вимоги:

- до першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_4 в частини визнання протиправними дій щодо відмови у здійснені компенсації несвоєчасно одержаних позивачем сум пенсії;

- до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині стягнення коштів та в частині зобовязання вчинити дії щодо розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів.

В адміністративному позові Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не зазначене відповідачем.

Матеріали справи не містять відомостей щодо вирішення судом першої інстанції питання заміни належного відповідача або залучення співвідповідачем Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як то передбачено ст. 52 КАС України.

Апеляційний суд зазначає що відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним в цьому законі, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.п. 3 п. 4, п. 5 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою Правління ПФУ № 28-2 від 22.12.2014 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 40/26485, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 8, п. 10 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою Правління ПФУ № 28-2 від 22.12.2014 р., встановлено, що Головне управління Фонду очолює начальник, який здійснює керівництво головним управлінням Фонду, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, очолює колегію, організовує та забезпечує її роботу, який має заступників та розподіляє обовязки між ними.

Таким чином, за позовними вимогами, заявленими в адміністративному позові належним відповідачем є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, а не перший заступник начальника цього управління, який може бути відповідачем у справі щодо наявності / відсутності у нього повноважень вчиняти ті чи інші дії від імені управління.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки позовні вимоги заявлені не до належного відповідача у справі, а суд першої інстанції не вчинив дій, передбачених ст. 52 КАС України, з метою повного дотримання завдань адміністративного судочинства - захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд здійснюється за правилами розгляду справи судом першої інстанції з урахуванням особливостей встановлених главою 1 розділу IV КАС України.

Головною особливістю є те, що апеляційна інстанція не розглядає справу з початку, а переглядає рішення суду першої інстанції, тобто публічно-правовий спір вже вирішено.

Оскільки стаття 52 КАС України, як наслідок заміни неналежного відповідача чи залучення належного відповідача у якості другого відповідача, передбачає розгляд справи саме спочатку, апеляційний суд позбавлений такої процесуальної можливості як заміна неналежної сторони.

Таким чином, апеляційному перегляду підлягає справа, відповідачем по якій є неналежна особа, та в якій публічно-правовий спір вже вирішено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено, оскільки перший заступник начальника Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_4 не є тим самим субєктом владних повноважень, до якого можуть бути заявлені позовні вимоги, визначені в адміністративному позові, що також підтверджено і висновками суду першої інстанції, викладеними в оскарженій постанові, якою задоволені вимоги в частині Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, а не його посадової особи.

При цьому апеляційний суд зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині зазначення порядку в якому розглянута справа та ухвалена оскаржена постанова, оскільки 16.05.2017 року у справі відкрито провадження за правилами ст. 107 КАС України, а не скорочене провадження (ч. 3 ст. 183-2 КАС України), справа призначена у відкритому судовому засіданні на 06.06.2017 року (а.с. 40), в подальшому перенесена на 26.06.2017 року на 10:30 год. (а.с. 42) на 30.03.2017 р. (а.с. 46), та на 27.07.2017 року (а.с. 51); фіксування судового засідання в адміністративний справі згідно довідок у справі (а.с. 44, 46, 51) не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України; у вступній частині оскарженої постанови зазначено про розгляд справи в порядку письмового провадження, а в описовій частині зазначені норми, відповідно до яких суд має право розглянути справи в порядку скороченого провадження ( ч. 2, ч. 4 ст. 183-КАС України) та в порядку письмового провадження (ч. 6 ст. 128 КА України), проте в мотивувальній частині постанови з цих норм не зазначена жодна.

Апеляційний суд вважає, що оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, зокрема, щодо розгляду справи відносно неналежного відповідача, тому, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, це є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 94 КАС України, судові витрати понесені апелянтом у вигляді сплати судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 27 липня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_4 про визнання протиправними дії щодо відмови в здійснені компенсації несвоєчасно одержаних сум пенсії; про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області компенсації втрати частини доходів; про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити дії щодо розрахунку та виплати суми компенсації втрати частини доходів, станом на червень 2017 року, та виплати грошових коштів в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець