Справа № 591/2862/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 р.Справа № 591/2862/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача Харченка О.О.

представника третьої особи ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та Виконавчого комітету Сумської міської ради на Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2017р. по справі № 591/2862/17

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Виконавчого комітету Сумської міської ради третя особа Фізична особа-підприємець ОСОБА_6

про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 256 від 16 травня 2017 року "Про тарифи на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють у звичайному режимі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач-1), ОСОБА_2 (далі - позивач-2) звернулись до суду з позовом до Виконавчого комітету Сумської міської ради (далі - відповідач), третя особа - Фізична особа-підприємець ОСОБА_6, в якому, просили суд: визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 256 від 16 травня 2017 року «Про тарифи на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють у звичайному режимі ФОП ОСОБА_6.».

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2017р. зазначений позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 256 від 16 травня 2017 року «Про тарифи на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють у звичайному режимі ФОП ОСОБА_6.».

Третя особа, Фізична особа-підприємець ОСОБА_6, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідач, також не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг відповідач та третя особа зазначають, що суд першої інстанції під час розгляду справи не врахував роз'яснення Державної регуляторної служби України, наданих в листах від 20.04.2016 р. № 2596/0/20-16 та від 13.06.2017 р. № 4263/0/20-17. Згідно вказаних листів рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 16.05.2017 р. № 256 не містить норм регуляторного характеру, а його прийняття не потребує реалізації процедур передбачених Законом України «Про засади державної регуляторної політки у сфері господарської діяльності».

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, 20.12.2016 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради прийнято рішення № 660 «Про план діяльності з підготовки проектів регуляторних актів виконавчих органів Сумської міської ради на 2017 рік». З додатку до вказаного рішення вбачається, що розробка проекту рішення Про тарифи на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють у звичайному режимі ФОП ОСОБА_6 до плану не входить (а.с. 13-15).

16.05.2017 року Виконавчий комітет Сумської міської ради прийняв рішення № 256 "Про тарифи на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють у звичайному режимі ФОП ОСОБА_6.", згідно якого було підвищено вартість проїзду в маршрутних таксі № 2 «Ковпака - Прокоф'єва» ,№ 9 «Добровільна - Прокоф'єва», № 21 «Прокоф'єва - Прокоф'єва», №17 А «Хіммістечко - Роменська» у наступному розмірі: вартість одного пасажироперевезення 4 грн., вартість одного пасажироперевезення для дітей 1-4 класів в учбовий період 2 грн. (а.с.12).

01.06.2017 року на інформаційному порталі Сумської міської ради оприлюднено рішення № 256 «Про тарифи на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють у звичайному режимі ФОП ОСОБА_6.».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при прийнятті рішення від 16 травня 2017 року № 256 «Про тарифи на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють у звичайному режимі ФОП ОСОБА_6.» не дотримано визначених законом строків, що в силу ст.36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» перешкоджало його прийняттю та привело до прийняття рішення з порушенням встановленої процедури.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; або прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом. До регуляторних органів належать також і органи місцевого самоврядування.

На підставі ст.36 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (в редакцій, чинній на момент спірних правовідносин), регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акт не був оприлюднений.

В силу ст.9 цього Закону кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити: стислий виклад змісту проекту; поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції; інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п'ятою статті 13 цього Закону); інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань; інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями зауважень та пропозицій.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов'язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Як вбачається з матеріалів справи проект рішення «Про тарифи на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють у звичайному режимі ФОП ОСОБА_6 не був оприлюднений.

Враховуючи, що регуляторний акт був прийнятий без оприлюднення на офіційному веб-сайті проекту такого акту, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не дотримано визначених законом строків, що в силу ст.36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» перешкоджало прийняттю оскаржуваного рішення та привело до прийняття рішення з порушенням встановленої процедури.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем порушено принципи та базові засади державної регуляторної політики України (ст.4 Закону), які встановлюють прозорість та врахування громадської думки, відкритість дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов'язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідачем під час ухвалення рішення суду першої інстанції не спростовано доводи позивачів та не надано належних доказів, які обґрунтовують правомірність дій органу місцевого самоврядування щодо неналежного оприлюднення регуляторного акту.

Враховуючи, що оскаржуване позивачами рішення органу місцевого самоврядування стосується невизначеного кола осіб, встановлює обов'язковий тариф на послуги маршрутного таксі, таке рішення відповідає визначеним ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» ознакам регуляторного акту.

Факт порушення прав позивача ОСОБА_1, підтверджується наявними в матеріалах справи квитками на проїзд, вартість якого збільшено з 3,00 грн. до 4,00 грн.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем не доведено, що були обґрунтовані підстави для підвищення вартості проїзду та існували перелічені в преамбулі Рішення від 16.05.2017 року підстави.

Так, згідно Методики розрахунку тарифів на послуги пасажирського автомобільного транспорту, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 17 листопада 2009 року N 1175, розрахунок тарифів здійснюється відповідно до запланованих на рік (на підставі фактичних) обсягів транспортної роботи, характерних для даного виду перевезень Перевізника в регіоні, та кількості перевезених пасажирів з використанням економічно обґрунтованих планових витрат, визначених з урахуванням вимог законодавства, на підставі галузевих норм, ставок податків і зборів (обов'язкових платежів), прогнозного індексу цін виробників промислової продукції у плановому періоді. До розрахунку тарифу включається плановий прибуток, необхідний для розвитку Перевізника і сплати ним податкових зобов'язань.

Витрати, об'єктивне нормування яких неможливе, плануються з урахуванням економічно обґрунтованих фактичних витрат Перевізника за попередній рік, прогнозного індексу цін виробників промислової продукції на запланований рік та на підставі планових кошторисів.

Під час розрахунку тарифу загальний обсяг транспортної роботи та загальна кількість перевезених пасажирів, у тому числі з урахуванням пільгових категорій пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, обґрунтовуються Перевізником на підставі фактичних показників роботи або встановлюються за результатами обстеження пасажиропотоків.

Як вбачається з п.3.2 договору № 70-25/5-15 від 19.11.2015 року про організацію перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Суми між Виконавчим комітетом Сумської міської ради та ФОП ОСОБА_6, збільшення або зменшення рівня тарифу відбувається на підставі звернення перевізника до Виконавчого комітету з наданням розрахунку на його зміну, або в іншому порядку, передбаченому чинним законодавством (а.с.48). Однак, відповідачем таке звернення та розрахунок рівня тарифу до суду першої інстанції не наданий.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо законності та обґрунтованості позовних вимог.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апеляційних скарги відповідача та третьої особи, що суд першої інстанції під час розгляду справи не врахував роз'яснення Державної регуляторної служби України, наданих в листах від 20.04.2016 р. № 2596/0/20-16 та від 13.06.2017 р. № 4263/0/20-17, оскільки роз'яснення Державної регуляторної служби України не є нормативно-правовим актом, а лише роз'ясненням органу державної влади.

Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 256 від 16 травня 2017 року «Про тарифи на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють у звичайному режимі ФОП ОСОБА_6.» не містить індивідуально-конкретних приписів, оскільки стосується невизначеного коло осіб, які користуються послугами маршрутного таксі, що надає ФОП ОСОБА_6

Оскаржуване рішення регулює суспільні відносини, розраховане на неодноразове застосування та спрямоване на правове регулювання господарських відносин у сфері перевезення пасажирів.

Між тим, в підтвердження доводів апеляційної скарги відповідачем додано роздруківку з Офіційного сайту Сумської міської ради про публікацію проекту рішення виконавчого комітету «Про тарифи на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють у звичайному режимі ФОП ОСОБА_6, копію заяви ФОП ОСОБА_6 від 17.03.2017 р. № 25 шодо перегляду вартості тарифів та копію розрахунку тарифу на перевезення одного пасажира на міських автобусних маршрутах загального користування, які обслуговують ФОП ОСОБА_6

Відповідно до ч. 2 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 195 КАС України колегія суддів не приймає додані відповідачем докази до апеляційної скарги, оскільки відповідачем та третьою особою не доведено, що вказані докази було обґрунтовано неподано до суду першої інстанції або необґрунтовано відхилено.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та Виконавчого комітету Сумської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 29.06.2017р. по справі № 591/2862/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Макаренко Я.М.
Повний текст ухвали виготовлений 23.10.2017 р.