Справа № 752/7477/17
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/7477/17 Головуючий у 1-й інстанції: Ладиченко С.В.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати неправомірними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з 20 березня 2016 року відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від місячного заробітку згідно довідки Генеральної прокуратури України від 24 травня 2016 року № 18-753зп без обмеження граничним розміром, а також здійснити відповідні виплати.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що Кабінет Міністрів України не визначив порядок та умови перерахунку пенсії особам, які працювали на прокурорсько-слідчих посадах. Також відповідач посилається на те, що законом встановлені обмеження щодо максимального розміру пенсії.

Під час судового засідання позивач заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року - скасувати у частині виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд встановив, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 18 березня 2014 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру».

ОСОБА_2 20 березня 2017 року звернулася до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно до постанови КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких законодавчих актів», до якої додала довідку Генеральної прокуратури України від 03 березня 2017 року № 18-132зп.

Листом від 22 березня 2017 року № 18428/05 позивача було повідомлено про відсутність законних підстав для проведення перерахунку пенсії.

Не погоджуючись із такими діями Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Також суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на стаж роботи, позивач має право на призначення пенсії у розмірі 90 % місячного заробітку. Крім того, суд першої інстанції вважає, що розмір пенсії ОСОБА_2 не підлягає обмеженню.

Колегія суддів не у повному обсязі погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції.

Згідно з листом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22 березня 2017 року № 18428/05 позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ втратив чинність у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ. У свою чергу ч. 20 ст. 86 ст. Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ передбачає, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак, відповідний нормативно-правовий акт прийнятий не був. Крім того, норми і положення Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ щодо пенсійного забезпечення втратили чинність відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Суд встановив, що ч.ч. 1, 2 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу (18 березня 2014 року) передбачала, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років, якщо заява подається у період з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до заліку стажу до протоколу № 2535 від 04 серпня 2015 року стаж роботи ОСОБА_2 на прокурорсько-слідчих посадах складав 22 роки 5 місяців 11 днів, у зв'язку з чим їй було призначено пенсії у розмірі 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

У відповідності до ч. 18 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» у вказаній редакції призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У подальшому до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» були неодноразово внесені зміни.

Крім того, з 01 квітня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Положення п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону передбачають, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Суд встановив, що до 01 червня 2015 року відповідний закон не прийнятий, у зв'язку з чим норми і положення Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення втратили чинність.

З 15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру», що був прийнятий 14 жовтня 2014 року. Порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури визначений у ст. 86 вказаного Закону. Разом з тим, вказана норма права не передбачає порядок і умови перерахунку пенсії, а лише містить посилання на те, що вони визначаються Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 20 березня 2017 року. Як зазначив відповідач у своєму листі від 22 березня 2017 року № 18428/05, на час розгляду звернення позивача Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правовий акт, яким були б визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Вирішуючи питання щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії за зазначених умов, колегія суддів виходить із того, що відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З огляду на те, що законодавство стосовно пенсійного забезпечення працівників прокуратури неодноразово змінювалося, питання забезпечення прав та гарантій для зазначеної категорії осіб вирішувалися Конституційним Судом України.

Так, у рішенні від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційними поданнями Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень ч. 6 ст. 22 Закону України «Про міліцію» та ч. 7 ст. 22 Закону України «Про пожежну безпеку» Конституційний Суд України зазначив, що служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов'язані з постійним ризиком для життя і здоров'я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

У рішенні від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

Конституційний Суд України також зазначив, що багато таких «пільг», встановлених Законами України «Про міліцію», «Про прокуратуру» тощо, є не пільгами, а гарантіями та іншими засобами забезпечення професійної діяльності окремих категорій громадян, ефективного функціонування відповідних органів.

Також Конституційний Суд України звернув увагу на те, що Конституція України виокремлює категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантій соціального захисту. До них насамперед належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі в органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку.

Таким чином, рівень досягнутих гарантій працівників прокуратури, у тому числі щодо права на перерахунок пенсії, не може бути звужений шляхом внесення змін до законодавства.

Відтак, при вирішенні питання про дію відповідних законів у часі обов'язковому урахуванню підлягають положення ст. 22 Конституції України, які передбачають недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд встановив, що на час виходу на пенсію ОСОБА_2 був гарантований перерахунок її розміру, у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Зміни до законодавства, які передбачають звуження обсягу чи скасування зазначеної гарантії підлягають застосуванню виключно до осіб, які набули права на пенсію після набрання чинності відповідними нормативно-правовими актами.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача на ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», який був прийнятий 14 жовтня 2014 року та на п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», як на підставу для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перерахунок пенсії.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення у частині задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 щодо перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням посадових окладів прокурорсько-слідчих працівників.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для зміни відсоткового співвідношення пенсії до заробітної плати з 80 до 90 відсотків, а також для виплати пенсії позивачу без застосування обмежень, встановлених ч. 15 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру».

Дослідивши копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2, колегія суддів встановила, що 18 березня 2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва (правонаступником якого є Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві) із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру». Відповідач встановив, що стаж ОСОБА_2, який зараховується до вислуги років, становить 17 років 1 місяць 9 днів та є недостатнім для призначення їй пенсії.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року у справі № 752/5544/15-а, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року, було зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» період роботи на посадах завідуючої канцелярії прокуратури Шевченківського району м. Києва (з 10 грудня 1986 року по 11 вересня 1987 року), інспектора канцелярії Прокуратури Української РСР (з 18 липня 1988 року по 01 січня 1990 року), інспектора канцелярії Управління справами прокуратури Української РСР (з 01 січня 1990 року по 20 травня 1992 року), інспектором Секретаріату Генеральної прокуратури України (з 20 травня 1992 року по 22 лютого 1994 року) та період перебування у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив перерахунок вислуги років. Згідно із документом із пенсії справи позивача «Залік стажу» після здійсненого перерахунку вислуга років ОСОБА_2 становить 22 роки 5 місяців 11 днів.

Розпорядженням № 2535 від 04 серпня 2015 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років із 18 березня 2014 року (дати звернення із заявою про призначення пенсії).

Відповідно до вказаного розпорядження, пенсія ОСОБА_2 була призначена у розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, що дорівнює 11529 грн. 52 коп. Разом з тим, у зв'язку із застосуванням обмеження щодо максимального розміру, що передбачений ч. 15 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», пенсія виплачувалася у розмірі 9490 грн. 00 коп. (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

У межах даної справи ОСОБА_2 оскаржує рішення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у здійсненні перерахунку пенсії (розпорядження від 22 березня 2017 року № 18428/05), яке було прийняте за результатами розгляду її заяви від 20 березня 2017 року.

За змістом вказаної заяви та доданих до неї документів позивач просила відповідача здійснити перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням із 01 грудня 2015 року заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників.

Натомість розпорядження № 2535 від 04 серпня 2015 року, яким були визначені вислуга років і відсоткове співвідношення пенсії до розміру заробітної плати, а також встановлене обмеження максимального розміру пенсії, ОСОБА_2 не оскаржувала. Заява позивача від 20 березня 2017 року не містила вимоги про перерахунок вислуги років, застосування ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла на час набуття нею двадцятирічної вислуги років, скасування встановлено обмеження щодо максимального розміру пенсії.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що у межах даного спору підлягає перевірці виключно правомірність розпорядження Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22 березня 2017 року № 18428/05 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшення заробітної плати відповідної категорії працівників.

Зобов'язуючи відповідача здійснити перерахунок пенсії із зазначеної підстави колегія суддів не наділена повноваженнями змінювати показники вислуги років, відсоткового співвідношення пенсії до заробітної плати, а також скасовувати обмеження, що були встановлені розпорядженням від 04 серпня 2015 року № 2535.

Разом з тим, у разі незгоди із розпорядженням від 04 серпня 2015 року № 2535, ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернутися до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії із зазначенням у чому саме, на її думку, були допущені помилки.

Відтак, доводи апеляційної скарги Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві лише частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 22 червня 2017 року, та є підставами для її скасування у частині.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, проте у частині прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року - скасувати у частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року у частині задоволення вимоги про зобов'язання Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії та виплачувати їй пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції внесеної Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001 року № 2663-III, в розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України № 18-753зп від 24 травня 2016 року, де заробітна плата складає 21509,17 грн. (двадцять одна тисяча п'ятсот дев'ять грн. 17 коп.) без обмеження розміру пенсії, та здійснити відповідні виплати з 20 березня 2016 року - скасувати та у цій частині прийняти нове рішення наступного змісту:

«Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 20 березня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_2, передбаченої ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», нарахувавши її у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 24 травня 2016 року № 18-753зп».

В іншій частині постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

В.В. Файдюк

Постанова складена у повному обсязі 24 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Файдюк В.В.