Справа № 815/5535/17
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5535/17
УХВАЛА

26 жовтня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

26.10.2017р. до суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 20.10.2017р.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Адміністративний процес ініціюється через подання адміністративного позову. Адміністративний позов, згідно з пунктом 6 коментованої статті, є зверненням до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно правових відносинах. Тільки адміністративний позов, поданий відповідно до правил адміністративного судочинства, може бути підставою для відкриття провадження у адміністративній справі.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позивач у порушення зазначених вище приписів ч. 3 ст.106 КАС України не надав до суду копію опису вкладення поштового відправлення (про надіслання відповідачу копії адміністративного позову та доданих до нього документів) із фіскальним чеком.

Окрім, того позивачем не надано документ про сплату судового збору.

Відповідні процесуальні дії за які передбачено сплату судового збору, суди здійснюють тільки після предявлення платником платіжного документа про сплату належної суми судового збору з підтвердженнями зарахування суми судового збору на казначейський рахунок згідно виписки з казначейського рахунку.

Крім того, суддя звертаю увагу, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини у справах «Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19 червня 2001 року зазначив, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Позивач не надав до суду платіжне доручення у встановленому приписами Закону України «Про судовий збір» порядку.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що поданий адміністративний позов не відповідає приписам КАС України.

Згідно ст.108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

При таких обставинах адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 106, 108 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1), згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 20.10.2017р. - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути недоліки у пятиденний термін з дня отримання ухвали та розяснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Я.В. Балан