Справа № 621/2110/17
Суддя: Овдієнко В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

26 жовтня 2017 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Овдієнко В.В.

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії та про скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії,

у с т а н о в и в:

25.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з наступними вимогами: 1) скасувати рішення Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №128334 від 01.06.2017 року, яким йому було відмовлено в перерахунку пенсії згідно заяви від 25.05.2017 року та довідки про заробітну плату, виданої Державним підприємством "Балаклійське лісове господарство"; 2) зобов'язати Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області перерахувати та сплачувати йому пенсію відповідно до довідки №653 від 25.05.2017 року із заробітної плати 3126,83 крб. за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.09.1986 року по 31.10.1986 року, виданої Державним підприємством "Балаклійське лісове господарство" без врахування 400 крб. премії, починаючи з 25.05.2017 року з урахування сплаченого.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що він є пенсіонером та учасником ЛНА на ЧАЕС першої категорії, та є інвалідом другої групи. Пенсію отримує через Зміївське об'єднане управління пенсійного фонду України Харківської області. Працює на Державному підприємстві "Балаклійське лісове господарство", звідки 08.06.1986 року був призваний на військові збори та направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де перебував з 30.06.1986 року по 26.11.1986 року. Після виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він знову повернувся до попереднього місця роботи, де йому була нарахована та виплачена заробітна плата за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Отримавши захворювання під час виконання обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримав групу інвалідності з весни 1993 року.

23.11.2011 року була прийнята Постанова Кабінету Міністрів України №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У зв'язку з прийняттям даної постанови органами Пенсійного фонду області розпочато перерахунки пенсій інвалідам-ліквідаторам з 01.01.2012 року.

З метою збільшення пенсій під час перерахунків проводиться також перевірка правильності оплати праці інвалідів-чорнобильців, виходячи з нормативно-правових актів, які діяли в зазначений період, і в залежності від статусу ліквідаторів (військовозобов'язаних, військовослужбовців, пожежників, правоохоронців, працівників інших підприємств та організацій.

На даний час йому стало відомо, що заробітна плата на підприємстві "Балаклійське лісове господарство" за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 08.06.1986 року по 26.11.1986 року була нарахована без врахування документів які на той час були під грифом таємно та для службового користування і діяли на той час, зокрема:

- Постанова від 10 червня 1986 року №207-7 Ради міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних спілок;

- Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" п. 1 ст. 54 ЗУ №796-ХІІ;

- Постанова від 07.05.1986 р. № 524-156 ЦК КПРС, Президії верховної ради СРСР, Ради міністрів СРСР, Всесоюзної центральної ради професіональних спілок;

- Розпорядження №1031 рс від 23 травня 1986 року РМ СРСР Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

- Розпорядження №964 рс від 17 травня 1986 року РМ СРСР Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати;

- Постанова № 665-195 від 05 червня 1986 року РМ СРСР, Всесоюзної центральної ради проф. спілок;

- Постанова № 168-5 від 08 травня 1986 року РМ УРСР "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств організацій зони ЧАЕС";

- Лист Держкомпраці УРСР від 23 вересня 1986 року №136-с;

- Лист №03-3/1652-018-213 від 13 квітня 2001 року Міністерства праці та соціальної політики України від 29 жовтня 1992 року №09-3751;

- Постанова №1210 від 23 листопада 2011 року КМ України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

З приводу перерахування йому заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до нормативних актів, які діяли на час його перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та є чинними, він звернувся до ДП "Балаклійське лісове господарство", де йому була видана довідка №653 від 25.05.2017 року з перерахованою заробітною платою для подачі її до Зміївського об'єднаного УПФ України Харківської області для нарахування пенсії, у відповідності до постанови КМУ №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

25.05.2017 року він звернувся із заявою до Зміївського об'єднаного УПФ України Харківської області, на що отримав відмову від 01.06.2017 року №128334, з якою він не погоджується, а тому вимушений був звернутись до суду.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року у справі відкрито скорочене провадження та запропоновано відповідачеві подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

На виконання зазначеної ухвали представник відповідача - перший заступник начальника Зміївського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області ОСОБА_4 подала до канцелярії суду письмове заперечення проти позову, в якому зазначено, що 25.05.2017 року позивач звернувся до управління з заявою провести перерахунок пенсії.

Рішенням №128334 від 01.06.2017 року позивачеві було відмовлено в перерахунку пенсії на підставі того, що позивачем не було надано первинних документів для перерахунку пенсії та надана довідка не відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали в зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня ( незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці, за умови якщо, такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи, тривалості робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленого у відповідні періоди за зонами небезпеки.

До управління позивачем була надана довідка про заробітну плату (грошове забезпечення), за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 році №655 від 25.05.17 року, видана ДП "Балаклійське лісове господарство".

Огляд та аналіз вказаної довідки дозволяє зробити висновок про те, що вона не відповідає вимогам, затвердженим Листом Міністерства соціального захисту населення від 27.02.1996 року №01-3/244-013-2.

Також до довідки встановленого в указаному вище листі зразку позивач не надав жодного первинного документу, на підставі яких вона надавалася, при надані документів для призначення та перерахунку пенсії позивач повинен був надавати первинні документи, які підтверджують нарахування, указані в довідці.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Тобто, управління вважає, що вказана довідка видана з порушенням вимог чинного законодавства і не може бути підставою для перерахунку пенсії позивачеві та за таких обставин управління не могло діяти інакше, як у порядку та у спосіб визначений Законом та вважає доводи позивача не обґрунтованими.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, та представником відповідача - першим заступником начальника Зміївського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області ОСОБА_4 у запереченні на позовну заяву, дійшов наступного:

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії, що підтверджується посвідченням серії А НОМЕР_2, та є інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії Є НОМЕР_1 (а. с. 6-8, 9, 10).

Відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_1 з 05.06.1985 року працює на Державному підприємстві "Балаклійське лісове господарство". (а. с. 11-12).

Відповідно до даних копій довідок №3/35-721 від 26.10.2007 року, №392 від 14.04.2017 року Центрального архіву Головного управління внутрішніх військ МВС України, підтверджується, що ОСОБА_1 в період з 30.08.1986 року по 26.11.1986 року виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. ( а. с. 13, 14).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та користується пільгами, передбаченими для осіб, віднесених до 1 категорії Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дізнавшись про постанови уряду з яких було знято гриф "таємно", позивач звернувся на підприємство ДП "Балаклійське лісове господарство" про надання довідки про його заробітну плату, з урахуванням Постанов уряду з яких було знято гриф "таємно".

Відповідно до даних копії довідки №653 від 25.05.2017 року, позивачу ОСОБА_1, який був призваний на військові збори по ЛНА на ЧАЕС, за час роботи у зоні відчуження з 01.09.1986 року по 31.10.1986 року (два повних календарних місяця) за місцем роботи ДП "Балаклійське лісове господарство" Андріївське лісництво, де працював на посаді лісничого, тарифна ставка 1,60 крб., перерахована заробітна плата у сумі 1963,42 крб. з урахуванням коефіцієнту 2 крат., та премії 400 крб. відповідно до п. п. 3 п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року №207-7, без проведення виплати та стягнення страхових внесків і податків, відповідно до нормативного документа від 29.10.1992 року №09-3751 наданого департаментом Пенсійного Фонду України. (а. с. 15).

Отримавши довідку ДП "Балаклійське лісове господарство" про перерахунок заробітної плати №653 від 25.05.2017 року, позивач 25.05.2017 року звернувся до відповідача з приводу перерахунку та виплати йому пенсії, однак, рішенням Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №128334 від 01.06.2017 року у проведенні перерахунку пенсії позивачеві згідно заяви від 25.05.2017 року та довідки №653 від 25.05.2017 року відмовлено, оскільки довідка не відповідає вимогам, затвердженим листом Міністерства соціального захисту населення від 27.02.1996 року №01-3/244-013-2, та не надані первинні документи про роботу в зоні відчуження, на підставі яких довідка була заповнена, не наданий розрахунок розрахованої довідки. (а. с .16).

Відповідно до норм постанови № 665-195 Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 5 жовтня 1986 року передбачено за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Відповідно до постанови №524-156 від 07.05.1986 року ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.86 р. N 168 (168с-86-п ) було надано право керівникам підприємств і організацій провадити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС по підвищених до 100 % тарифних ставках (відрядних розцінках) і посадових окладах. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок (розцінок) і окладів встановлювались з урахуванням складності і терміновості робіт.

Отже, такі виплати здійснювали керівники підприємств, установ та організацій, яким надано право, а не обов'язок, здійснювати оплату праці осіб по підвищеним на 100% тарифним ставкам (окладам), з урахуванням складності і терміновості робіт.

Водночас до суду не надано документів, що підтверджують виділення коштів уповноваженими установами ДП "Балаклійське лісове господарство" у 1986 році для здійснення таких виплат працівникам, задіяним у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС та виконання позивачем ОСОБА_1 саме таких робіт, оплата яких здійснюється за підвищеними на 100% тарифними ставками.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (п.п. 4 п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7). Конкретний розмір премії встановлювався на кожному підприємстві безпосередньо. але не вище 60 відсотків тарифної ставки.

Таким чином, якщо до призову на військові збори премія працівникові нараховувалася систематично, за період виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, премія також повинна бути нарахована в тих же розмірах, як і працівникам підприємства, які не брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто у відповідності з діючими положеннями про преміювання, відповідно премія призваному на військові збори за період виконання робіт в зоні ЧАЕС повинна бути нарахована в розмірі 60%. Якщо на підприємстві премія не була передбачена, або передбачена в меншому розмірі, підстав для нарахування премії в розмірі 60% не має.

Підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 № 207-7 передбачено встановлення премії, яка обмежена розміром 400 крб.

Наявні на підприємстві документи про нарахування заробітної плати не підтверджують факт встановлення на підприємстві одноразової премії в розмірі 400 крб.

Відповідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці.

Згідно зі ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Однак відповідно ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно п. 7 постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визначений перелік обов'язкових відомостей, які повинні бути зазначені у таких довідках. Відсутність таких даних у довідці виключає можливість проведення перерахунку пенсії відповідно до цього пункту.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що невід'ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, що викладена у постанові від 04 листопада 2015 року (справа № 21-3120а15).

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року " Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". При цьому, такий механізм передбачає обчислення пенсій громадян, в тому числі, виходячи із заробітної плати, яку особи, що брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження.

Отже, фактична виплата заробітної плати позивачу за два календарних місяця роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням підвищеної на 100% тарифної ставки, із застосуванням показників кратності, а також премії в розмірі 60% тарифної ставки, є визначальним фактором, який має враховуватись при вирішенні питання про наявність підстав для проведення перерахунку пенсії позивача. Однак, зазначені обставини під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження.

Також підприємством невірно визначений показник кратності, оскільки середня кратність застосовується, якщо протягом одного робочого дня працівник міг виконувати роботи у різних зонах небезпеки, а дні роботи в одній зоні оплачуються з урахуванням коефіцієнта кратності, який відповідає зоні небезпеки. Доказів на підтвердження виконання робіт позивачем в різних зонах небезпеки протягом одного дня до суду не надано.

Таким чином, в довідці про заробітну плату (грошове забезпечення) №653 від 25.05.2017 року виданій ДП "Балаклійське лісове господарство" безпідставно застосовано кратність до тарифної ставки, у розмірі 2,0, а премії у розмірі 400 крб. помилково розраховані та включені до довідки, оскільки не підтверджені первинними документами підприємства щодо встановленого такого розміру премій у 1986 році за роботу в зоні ЧАЕС.

Отже позивачеві було проведено умовний розрахунок заробітної плати, не підтверджений первинними документами, який позивач міг би отримувати при застосуванні нормативних актів 1986-1988 років, та видано відповідну довідку.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено перелік обставин, які підлягають перевірці з боку суду у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Статтею 22 Конституції України забороняється звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Як вбачається з наведених вище матеріалів справи, на час звернення до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, позивач не надав оформлену відповідно до вимог законодавства довідку про заробітну плату та не надав первинні документи, які підтверджують нарахування у вказаній довідці.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відмова органу ПФУ в перерахунку ОСОБА_1 пенсії є правомірною, а тому рішення Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №128334 від 01.06.2017 року є законним.

За таких обставин, у справі наявні достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 11, 18, 53, 69-71, 98, 158-163, 183-2 КАС України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки №653 від 25.05.2017 року із заробітної плати 3126,83 крб. за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.09.1986 року по 31.10.1986 року, виданої Державним підприємством "Балаклійське лісове господарство" без врахування 400 крб. премії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: