Справа № 826/3354/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24 жовтня 2017 року 09:00 № 826/3354/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого Шрамко Ю.Т., суддів Вєкуа Н.Г., Костенка Д.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування акту,

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, (далі - відповідач-1), та Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - відповідач-2) про визнання протиправним та скасування акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, складеного Головним територіальним управлінням юстиції у Чернігівській області 03.02.2016 року № 2.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невідповідність висновків, викладених в акті перевірки дійсним умовам діяльності арбітражного керуючого під час виконання позивачем повноважень ліквідатора ТОВ «Укрпромінвестгруп».

Представники відповідачів - Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області проти задоволення позову заперечили з огляду на дотримання порядку проведення перевірки та відповідності висновків, викладених у акті, порушенням, встановлених при перевірки.

Представник відповідача-2 у відповідне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшли.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Головним територіальним управлінням юстиції у Чернігівській області за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 375 видане Міністерством юстиції України від 28.02.2013 року) 03.02.2016 року складено акт № 2 (далі - акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем при виконанні повноважень ліквідатора ТОВ «Укрпромінвестгруп» вимог пункту 1 частини 2 статті 98, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статті 12 Закону України «Про іпотеку» щодо укладення при виконанні повноважень ліквідатора ТОВ «Укрпромінвестгруп» договору оренди нерухомого майна від 01.09.2015 № 01/08/09 без згоди АКБ «Київ»; невжиття жодних заходів щодо отримання згоди від іпотекодержателя - АКБ «Київ» на передачу в оренду складу резервного обладнання, загальною площею 2 238,8 кв.м., що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів кредитора банкрута - АКБ «Київ».

Крім того, виявлені грубі порушення вимог частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо безпідставного і необґрунтованого відхилення вимог поточного кредитора - ПАТ «АКБ «Київ» № 25.3/514 від 18.03.2015 (вх. № 6280/15) на суму 51635016,36 грн. у повному обсязі, що у свою чергу свідчить про те, що під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (ліквідатор ТОВ «Укрпромінвестгруп») діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство та призвело до грубого порушення прав та законних інтересів кредитора банкрута - АКБ «Київ».

За результатом перевірки в акті наявний висновок про наявність підстав для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з наступного.

Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року за № 1284/5 затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Наказ № 1284/5), який поширюється на всіх фізичних осіб, які отримали в установленому порядку свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Відповідно до пункту 1.3 вказаного Наказу, контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), здійснюють Мін'юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства.

Згідно розділу ІІ Наказу № 1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів:

проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка);

надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень;

складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка проведена на підставі скарги ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» від 19.11.2015 року № 25.2/1961 з доповненнями від 21.12.2015 року № 25.2/2627. Період проведення перевірки з 21.01.2016 по 25.01.2016 року.

Предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону та іншого законодавства з питань банкрутства під час виконання позивачем повноважень ліквідатора ТОВ Укрпромінвестгруп" з питань, викладених у скарзі ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» від 19.11.2015 року № 25.2/1961 з доповненнями від 21.12.2015 року № 25.2/2627, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки (пункт 2.11 Наказу № 1284/5).

Пунктом 6.6. Наказу № 1284/5 визначено, що акт перевірки складається з вступної, описової та резолютивної частин.

У вступній частині міститься інформація про вид перевірки, підставу для її проведення, предмет перевірки, склад комісії, місце проведення перевірки, арбітражного керуючого, щодо якого здійснюється перевірка, та реквізити Довідки.

В описовій частині акта перевірки містяться інформація про виявлені під час перевірки порушення, які наводяться відповідно до резолютивної частини Довідки, оцінка пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, та усунення арбітражним керуючим зазначених у Довідці порушень. У разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу, описова частина акта перевірки повинна містити інформацію з Висновку.

У резолютивній частині акта перевірки комісією з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, або усунених порушень, а також Висновку (у разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу) робиться висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині акта перевірки не вказуються.

У резолютивній частині акта перевірки окремо зазначаються порушення, щодо яких органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень, та порушення, щодо яких буде винесено припис про недопущення повторних порушень.

Акт перевірки складається у двох примірниках, один з яких надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю (абзац перший пункту 6.7 Наказу № 1284/5).

Пунктом 6.9. Наказу № 1284/5 зазначено, що у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (додаток 7) (далі - припис) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (додаток 8) (далі - розпорядження).

Орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання.

У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - пропозиція).

До пропозиції орган контролю додає акт перевірки з усіма документами, що є його невід'ємними складовими (пункт 6.13. Наказу № 1284/5).

Як вбачається з акту перевірки комісія прийшла до висновку про внесення подання до Дисциплінарної комісії про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з наведеного, сам акт перевірки не породжує для позивачки негативних наслідків у вигляді обмеження її прав, як арбітражного керуючого, або притягнення до відповідальності.

Судом встановлено, що акт перевірки прийнятий відповідно до діючого на час перевірки законодавства. Порушення порядку перевірки під час розгляду справи не виявлено, а позивачем у позовній заяві не наведено.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС України.

Крім того, обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням до акта висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Суд звертає увагу на практику Верховного Суду України, зокрема, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у справі № 21-237а13 (рішення від 10.09.2013 року) дійшла висновку, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачами не допущено порушень при складанні оскаржуваного Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, складання такого акту не порушує прав та інтересів позивача

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Виходячи з системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтованим та визнається судом таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий Ю.Т. Шрамко

Судді Н.Г. Вєкуа

Д.А. Костенко