Справа № 554/3199/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 р.Справа № 554/3199/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Яковенка М.М. , Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання Дорошенко Д.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 05.07.2017р. по справі № 554/3199/17 за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

20.04.2017 року позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із адміністративним позовом до Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, у якому просила суд:

- визнати протиправними дії Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо неврахування до її стажу періодів роботи з 01.07.1981 року по 18.05.1983 року на Донецькому заводі гумо-хімічних виробів, з 17.06.1983 року по 17.10.1983 року на Єнакієвському ордена Трудового Червоного Прапора металургійному заводі, з 18.08.1993 року по 16.01.1995 року на малому приватному підприємстві «Конві»;

- зобовязати Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зарахувати їй до стажу періоди роботи з 01.07.1981 року по 18.05.1983 року на Донецькому заводі гумо-хімічних виробів, з 17.06.1983 року по 17.10.1983 року на Єнакіївському ордена Трудового Червоного Прапора металургійному заводі, з 18.08.1993 року по 16.01.1995 року на малому приватному підприємстві «Конві» та відповідно здійснити перерахунок її пенсії з 19.09.2016 року (а.с.1-2 ).

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 05.07.2017р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено (а.с.23-25).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим просив постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.28).

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 15.12.2016 року в звязку з досягненням пенсійного віку (18 вересня 2016 року), за наявності загального стажу роботи більше 30 років, позивач ОСОБА_1 звернулась до Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про призначення їй пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За повідомленням Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області по Особовому рахунку № 2187 позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з врахуванням страхового стажу 36 років 06 місяців 04 дні.

Разом з тим, листом Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 27.12.2016 року № 21761/08-15 ОСОБА_1 повідомлено, що періоди її роботи:

з 01.07.1981 року (наказ від 01.07.1981 року №531) по 18.05.1983 року (наказ від 24.05.1983 року №432 ) інженером конструктором конструкторського відділу Донецького заводу гумо-хімічних виробів 01 рік 10 місяців 17 днів;

з 17.06.1983 року (наказ від 17.06.1983 року № 61-п1) по 17.10.1983 року інженером прокатної групи теплотехнічної лабораторії центральної заводської лабораторії Єнакіївського ордена Трудового Червоного Прапора металургійного заводу 04 місяці;

з 18.08.1993 року (наказ від 18.08.1993 року № 1) по 16.01.1995 року (наказ від 16.01.1995 року № 14) заступником директора малого приватного підприємства «Конві» - 01 рік 04 місяці 15 днів не були зараховані відповідачем до страхового стажу, оскільки записи до трудової книжки позивача внесені різними чорнилами, що на думку відповідача унеможливлює їх врахування до загального страхового стажу без додаткового надання підтверджуючих довідок (а.с.12).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що позивачем були надані відповідні документи, які підтверджують наявність у нього відповідного трудового стажу, а відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у зарахуванні цього стажу, що вплинуло на розмір його пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 1 ст.56 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року №1788-XII, (далі - Закон № 1788-ХІІ) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з абзацом 1частини 1 та частиною 2 статті 24 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як передбачено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, (далі - Порядок № 637) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Порядок ведення трудових книжок, був врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р. № 162 (надалі Інструкція № 162), та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. № 58 (надалі Інструкція № 58), що були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи вчиняються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо працівник прийнятий на роботу 5 січня 1984 р в графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 г.) записується: "1984.05.01", в трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р .: "05.01 .84 ".

Записи вчиняються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Аналогічна норма міститься також в пункті 2.4 Інструкції № 58, відповідно до якої усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як вбачається з копії трудової книжки, наданої до матеріалів справи, періоди роботи позивача, що стали предметом судового спору, виконані з дотримання вимог Інструкцій про порядок ведення трудових книжок, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин, не містять жодних виправлень та сумнівних наведень (а.с.6-8 ).

Колегія суддів вважає , що вчинення окремих записів іншою ручкою або іншими чорнилами не викликає жодних сумнівів у дійсності таких записів в трудовій книжці позивача, та не потребує підтвердження додатковими документами, а тому погоджується із висновком суду першої інстанції, що станом на 15.12.2016 року (дату звернення до відповідача) до загального трудового (страхового) стажу роботи ОСОБА_1 повинно бути зараховано 03 роки 07 місяців 15 днів періоди роботи з 01.07.1981 року по 18.05.1983 року на Донецькому заводі гумо-хімічних виробів, з 17.06.1983 року по 17.10.1983 року на Єнакієвському ордена Трудового Червоного Прапора металургійному заводі, з 18.08.1993 року по 16.01.1995 року на малому приватному підприємстві «Конві», що повинно вплинути на розмір призначеної позивачу пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього кодексу. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів правомірності, законності та обґрунтованості своїх рішень відповідачем під час судового розгляду не надано.

За загальним правилом, визначеним абзацом 1 пункту 1 частини 1 ст. 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Крім того, враховуючи, що позивач звернувся за призначенням пенсії 15.12.2016 року суд першої інстанції правильно визначився про необхідність відновлення порушеного права позивача, шляхом зобов'язання Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ст.26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 19.09.2016 року з зарахуванням до стажу періодів роботи з 01.07.1981 року по 18.05.1983 року на Донецькому заводі гумо-хімічних виробів, з 17.06.1983 року по 17.10.1983 року на Єнакіївському ордена Трудового Червоного Прапора металургійному заводі, з 18.08.1993 року по 16.01.1995 року на малому приватному підприємстві «Конві».

Колегія суддів зазначає, що завдання адміністративного судочинства обумовлюється його особливостями, які відрізняють його від інших видів судочинства. Завдання відображає спрямованість адміністративного судочинства, тобто його кінцеву мету. Адміністративне судочинство спрямоване на захист прав , свобод та інтересів фізичних осіб людини та інтересів юридичних осіб незалежно від категорії справ, що підлягають розгляду та суд повинен виходити із необхідності гарантування дотримання прав свобод та інтересів фізичних осіб людини та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

За приписами ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а додаткову постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права, що обумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Інші доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 05.07.2017р. по справі № 554/3199/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 20 жовтня 2017 року .

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5