Справа № 266/4924/16-а
Суддя: Сараєв І. А.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/4924/16-а
Провадження№ 2-а/266/60/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м.Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Сараєва І.А.,

за участю секретаря Рухман О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м. Маріуполя (далі за текстом - УПФУ) про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він працював на різних посадах в державних та комунальних установах охорони здоров'я з 01.09.1977 року і продовжує працювати по даний час, зокрема на посаді завідувача Азовським басейним відділом ДУ «Лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України на водному транспорті». У зв'язку з набуттям спеціального трудового стажу в системі охорони здоров'я, у 07.10.2010 року йому була призначена пенсія за вислугою років, відповідно пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р., а 28.10.2010 року він знову влаштувався на посаду, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугою років, про що повідомив відповідача письмово та виплата йому пенсії за вислугу років була припинена.

15.02.2014 року він досяг пенсійного віку і 06.03.2014 року звернувся до УПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком. Однак, відповідачем не було призначено йому згідно поданої заяви пенсію за віком, натомість проведено переведення пенсії з одного виду на інший, чим на його думку, грубо порушені його права на соціальний захист, оскільки розмір належної йому пенсії незаконно було зменшено. Обґрунтовує вимоги також і тим, що відповідач не призначив йому пенсію за віком, а протиправно перевів пенсію з одного виду на інший. Вважає оскаржуваний перерахунок пенсії та відмову відповідача незаконними та просив визнати дії УПФУ щодо переведення його з одного виду пенсії на інший, замість нового призначення пенсії та щодо застосування при призначенні пенсії показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік протиправними; зобов'язати відповідача перерахувати його пенсію за віком з 15.02.2014 року, з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії, з моменту виникнення права на таку пенсію відповідно до вимог відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р., із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011-2013 роки, здійснити нарахування та виплату йому недоотриманих сум пенсії з моменту її призначення, а також перерахунок пенсії здійснений 05.04.2016 року.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя Донецької області за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. З наданих суду письмових заперечень, оголошених у судовому засіданні, вбачається, що позивач ОСОБА_1 07.10.2010 року звернувся до УПФУ із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років як працівнику охорони здоровя відповідно до п. 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (Закон 1058) та за нормами ст. 55 «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Закон 1788). На день призначення пенсії страховий стаж складав 37 років 14 днів, спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років 25 років 09 місяців 06 днів. При розрахунку пенсії позивача на той час був використаний показник середньої заробітної плати в цілому по Україні за 2009 рік в розмірі 1650,43 гривень, а саме показник року, що передував року звернення із заявою про призначення пенсії. З 28.10.2010 року відповідно до ст. 7 Закону 1788 виплату пенсії припинено у звязку із працевлаштуванням на посаду лікаря-епідеміолога, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років. 06.03.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 901 про призначення йому пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст.. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у звязку із досягненням 60 років.

При розрахунку пенсії використано показник середньої заробітної плати в цілому по Україні за 2009 рік. Оскільки відповідно записам в трудовій книжці з 14.02.2013 року (нак. 17-0 від 14.02.2013 р) по 31.03.2016 року (нак. № 14-0 від 25.03.2016 року) ОСОБА_1 працював на посаді начальнику Азовського басейнового управління Головного управління Держсанепідемслужби на водному транспорті, яка відноситься до посад держслужбовців, мав 12 ранг державного службовця шостої категорії, з 01.04.2015 року виплату пенсії йому було припинено. 05.04.2016 року позивач звернувся до УПФУ із заявою № 788 про перерахунок пенсії у звязку із звільненням з роботи. Виплату пенсії поновлено з 01.04.2016 року. Зазначав, що відповідно до п.3 ст. 45 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. З позиції представника відповідача вбачається, що законодавець передбачив лише один випадок при якому може застосовуватись показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, це ч.3. ст.. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у тому разі, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата, визначена ч.2 цього Закону для призначення пенсії. З огляду на зазначене представник відповідача вважає, що відсутні підстави для врахування показника середньої заробітної плати за 2011-2013 роки. Просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підставі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Право на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення є однією з гарантій захисту прав особи, забезпечення законності притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, досяг пенсійного віку 15 лютого 2014 року, працював на різних посадах в державних і комунальних установах охорони здоров'я починаючи з 01.09.1977 року по даний час та на сьогоднішній день працює на посаді завідувача Азовським басейним відділом ДУ «Лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України на водному транспорті»; його загальний страховий стаж складає понад 40 років, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 36-45).

Крім наведеного установлено, що внаслідок набуттям ОСОБА_1 спеціального трудового стажу в системі охорони здоров'я, у жовтні 2010 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно пункту «е» ст.55 до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ, а 28.10.2010 року позивач влаштувався на посаду, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, згідно поданої ним заяви, у звязку з чим виплата пенсії за вислугу років була припинена.

Станом на 15.02.2014 року ОСОБА_1 досяг передбаченого законом пенсійного віку, у звязку з чим 06.03.2014 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя Донецької області із заявою про призначення йому пенсії за віком, додавши необхідні для призначення зазначеного виду пенсії документи. На момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком він працював на посаді начальника Азовського басейнового управління Головного управління Держсанепідемслужби на водному транспорті, а з 01.04.2016 року продовжує працювати на посаді завідувача Азовським басейним відділом ДУ «Лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України на водному транспорті», але відповідач на підставі поданої заяви не призначив позивачу пенсію за віком, а здійснив переведення його з одного виду пенсії на інший, даний факт не спростований відповідачем.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ст.45 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ, пенсія за віком призначається при досягненні пенсійного віку з дня звернення особи.

Відповідно до ст.40 ч.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ, при призначенні пенсії за віком особа має право при обчисленні її розміру на урахування середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії, тобто за 2011-2013 роки.

При переведенні позивача з одного виду пенсії на інший Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Маріуполя, відповідно до ст.45 ч.4 Закону №1058 було застосовано показник середньої заробітної плати по Україні станом на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років, тобто за 2009 рік. Значення середньої зарплати по Україні у 2009 році становило всього 1650,43 грн., що призвело до значного заниження розміру пенсії позивача, хоча позивач як було установлено в судовому засіданні, у наданій відповідачу письмовій заяві просив призначити йому пенсію за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії та не надавав своєї згоди на перевід пенсії з одного виду на інший, що підтверджується заявою про призначення пенсії.

Отже, виходячи з аналізу доказів досліджених по справі, а також у відповідності до ст. 40 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року і лише, за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Статтею 40 ч.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою, Зп = Зс х (Ск : К), де Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Передбачено статтею 44 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує нормування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Частина третя ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ регулює порядок переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви (про переведення) на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (ст. 45 ч.4 Закону).

Згідно вимог Закону №1788-ХІІ, пенсії за вислугу років призначаються у разі залишення роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Таким чином, у випадку припинення виплати пенсії за вислугу років, її поновлення можливе лише в разі звільнення з роботи. Разом з тим, на момент призначення пенсії за віком, а саме з 16.02.2014 року позивач працював на посаді начальника Азовського басейнового управління Головного управління Держсанепідемслужби на водному транспорті, робота на якій дає право на призначення цього виду пенсії, тобто судом виходячи з сукупності досліджених доказів встановлено, що на момент призначення пенсії за віком позивачу не поновлювалася і відповідно до закону не могла поновлюватися пенсія за вислугу років, та на момент його звернення за призначенням пенсії за віком він не був одержувачем жодного виду пенсії.

Переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ, можливе лише у тому разі, якщо особі відповідно до Закону №1058 був призначений один з видів пенсії, визначених приписами ст. 10 ч. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ - пенсія за віком, пенсія по інвалідності чи пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій повинно здійснюватись за матеріалами пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Оскільки в поданій позивачем - відповідачу заяві про призначення пенсії не вбачається, що він просив призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати доходу, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тобто такої згоди не було, то і у відповідача не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати за 2009 рік.

Як видно з письмової заяви, позивач звертався до управління Пенсійного Фонду України про призначення пенсії за віком та як вбачається з тексту оскаржуваного перерахунку, відповідачем йому було вперше призначено пенсію за віком, а тому наявні правові підстави для зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 16.02.2014 року відповідно до ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ, із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії, тобто за 2011-2013 роки.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що призначення та виплата пенсії за вислугу років передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення», а призначення пенсії за віком на загальних підставах регулюється нормами ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, у даному випадку йде мова про нове призначення пенсії за іншим законом, а тому принцип переведення з одного виду пенсії на інший застосований із застосування показника середньої заробітної плати, що підлягав застосуванню раніше є неправомірним.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України, винесеній по справі № 21-612а14 від 31.03.2015 року.

Відповідно до ст. 66 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи з сукупності досліджених доказів по справі, які є спів мірними і з вимогами закону, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія)....

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, суд приходить до висновку що вимоги позивача ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 6, 7, 8, 9, 17, 94, 99, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя щодо переведення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з одного виду пенсії на інший, замість нового призначення пенсії та щодо застосування при призначенні пенсії ОСОБА_1, показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя перерахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком з 16.02.2014 року, з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії, з моменту виникнення права на таку пенсію відповідно до вимог відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р., із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011-2013 роки, та здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманих сум пенсії з моменту її призначення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Сараєв І. А.