Справа № 345/2634/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9767/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Іщук Л. П., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Торкот Д. О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2017 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 доплати за понаднормовий стаж, підвищення до пенсії та інших доплат до пенсії відповідно до чинного законодавства протиправними; зобов'язання Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати за понаднормовий стаж, підвищення до пенсії та інших доплат до пенсії відповідно до чинного законодавства починаючи з 01 травня2017 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що з 01 травня 2017 відповідач виконуючи вимоги Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» (далі - Закон № 1801-VIII) та перераховуючи пенсії у зв'язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, протиправно зменшив розмір його пенсії, яка виплачувалась у відповідності до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», далі - Закон № 345-VI), та обрахував її обмежившись лише розміром 3 прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність, при цьому не врахувавши надбавку за понаднормовий стаж, що виплачувалась позивачу разом із пенсією до 01 травня 2017 року.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області протиправними щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 доплати за понаднормовий стаж, підвищення пенсії, та іншими доплатами до пенсії відповідно до чинного законодавства. Зобов'язано Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати за понаднормовий стаж, підвищення до пенсії та іншими доплатами до пенсії відповідно до чинного законодавства починаючи з 01 травня 2017 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Калуським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що доплата за понаднормовий стаж є одним із видів надбавки, що повинна враховуватись до пенсії незалежно від встановленого мінімального розміру такої пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, поряд з цим оскаржене судове рішення не може бути залишено без змін з огляду на таке.

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що трудовий стаж позивача, який можна віднести до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» становить 19 років 1 місяць 18 днів. Вказане підтверджено постановою Калуського міськрайонного суду від 26 січня 2016 року № 345/112/16-а (а.с.7-8).

Даною постановою суду позов ОСОБА_1 задоволено та визнано дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку та виплаті пенсії за віком відповідно до положення ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства протиправними та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до положення вказаної статті у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства з 12 липня 2015 року з врахуванням виплачених сум та надалі проводити виплату пенсії у перерахованому розмірі з належними доплатами.

На підставі даного рішення 11 травня 2016 року Калуським міськрайонним судом видано виконавчий лист, який позивачем пред'явлено до виконання і на підставі якого здійснено перерахунок та виплату належної йому пенсії, про що свідчить лист Калуського об'єднаного УПФУ в Івано-Франківській області від 06 липня 2017 року № 256/Л-15 (а.с.6).

Постанова відповідачем виконувалась і до 01 травня 2017 року позивач отримував пенсію у розмірі 4256,47 грн., що не заперечується сторонами.

Проте, з 01 травня 2017 року після проведеного перерахунку, зазначений розмір пенсії зменшився та становить 4052,43 грн.

У зв'язку з цим, ОСОБА_1 23 червня 2017 року звернувся до ОУПФ із заявою, у якій посилаючись на неврахування відповідачем після перерахунку його пенсії доплати за понаднормовий стаж, що до цього йому виплачувалась, просив привести розмір виплачуваної йому пенсії у відповідність до чинного законодавства, при цьому враховуючи усі надбавки та доплати, які виплачувались до проведення зазначеного перерахунку (а.с.5).

У відповідь на таке звернення, відповідач листом від 06 липня 2017 № 256/Л-15 повідомив позивача про те, що розмір його пенсійної виплати з 01 травня 2017 року приведено у відповідність із Законом України «Про престижність шахтарської праці» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії обчислюється наступним чином: основний розмір пенсії за віком розрахованої відповідно до ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) становить 2036,65 грн.; доплата за понаднормовий стаж роботи (32 років) - 419,84 грн.; підвищення по ст.42 Закону № 1058-IV - 48,51 грн., 50 грн. - надбавка на догляд інваліду І групи; 66,43 грн. - підвищення дітям війни; доплата шахтарям до мінімального розміру - 1431,00 грн.

Відтак, оскільки такий розмір пенсії є меншим ніж 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (1312 грн.), то ОУПФ виплачувану позивачу пенсію приведено у відповідність до вимог чинного законодавства та встановлено її розмір у вигляду 4052,43 грн (а.с.6).

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.1 Закону №345-VI, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1, та членів їх сімей.

Тобто, ст.1 цього Закону визначає лише коло осіб, на яких поширюється дія такого Закону, визначаючи всіх їх узагальнюючим терміном шахтарі.

Згідно ст.8 Закону №345-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по 1 року.

Такі ж самі положення викладені у ч.3 ст.28 Закону №1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) відповідно до якої мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону №345-VI, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 10 Закону №345-VI визначено, що дія ст.8 Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

З матеріалів справи видно, що перерахунок пенсії позивача 01 травня 2017 року проводився у зв'язку із підвищенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки відповідний вид прожиткового мінімуму є тією розрахунковою величиною, згідно якою визначається мінімальний розмір пенсії особам, які таку отримують відповідно до ст.8 Закону № 345-VI, як при її призначенні, так і при перерахунку.

За змістом ст.7 Закону № 1801-VIII розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2017 року становить 1247 грн., з 1 травня - 1312 грн., з 1 грудня - 1373 грн.

Частиною 3 ст. 42 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на виникнення спірних відносин) встановлено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 01 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З системного аналізу вищенаведених правових норм, виходить, що встановлення нового розміру прожиткового мінімуму є підставою для перерахунку пенсії, який проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Як уже було встановлено вище після перерахунку з 01 травня 2017 року пенсії ОСОБА_1 її розмір зменшився та становить 4052,43 грн., до цього було 4256,47 грн. і, на переконання позивача, при цьому перерахунку до його пенсії ОУПФ не було включено доплату за понаднормовий стаж.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що основний розмір пенсії позивача, як і на час переведення його на пенсію у відповідності до ст.8 Закону № 345-VI, так і на час останнього перерахунку (01.05.2017) становить 2036,65 грн. Разом з усіма зазначеними доплатами пенсія ОСОБА_1 не досягала встановлених Законом № 345-VI трьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, а тому ОУПФ розмір пенсії (уже разом з усіма доплатами) був розрахований у межах трьох прожиткових мінімумів, встановлених Законом для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, при розрахунку розміру пенсії позивача на виконання постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року відповідачем було допущено технічну помилку при використанні функції макетного вводу даних, в результаті чого виникла переплата пенсії в частині доплати за понаднормовий стаж роботи, і тому така становила 4256,47 грн., проте така переплата не підлягає відшкодуванню, оскільки була виплачена внаслідок помилки відповідача.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області - задовольнити.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2017 року в справі № 345/2634/17 - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей
Повний текст судового рішення виготовлено 23 жовтня 2017 року.