Справа № 816/1361/17
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1361/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шевякова І.С., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Виробничо-будівельного колективного підприємства "Рассвет" до Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, -

В С Т А Н О В И В:

Виробничо-будівельне колективне підприємство "Рассвет" (надалі по тексту - ВБКП "Рассвет", позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі по тексту - ГУ ДФС у Полтавській області, відповідач) про скасування податкової вимоги від 06 липня 2017 року № 2644-17/1603, якою визначене податкове зобов'язання в сумі 1639,93 грн; скасування рішення про опис майна у податкову заставу № 699/16-03.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що податкова вимога від 06 липня 2017 року № 2644-17/1603 не містить відомостей про факт виникнення грошового зобов'язання, винесене рішення № 699/16-03 від 07 липня 2017 року про опис майна у податкову заставу містить кутову печатку органу без вихідного номеру та дати. По суті спірних правовідносин позивач зазначав, що станом на дату винесення спірних рішень ВБКП "Рассвет" не має будь-яких заборгованостей зі сплати податків, як і станом на день звернення до суду. Заборгованість за узгодженими зобов'язаннями за податковою вимогою від 26 травня 2016 року № 1583-17 сплачена в повному обсязі, що підтверджується виписками по особовому рахунку ВБКП "Рассвет" № 758 від 08 червня 2016 року та № 758 від 13 липня 2016 року. Тому податкова вимога є протиправною. З метою повного захисту порушених прав ВБКП "Рассвет", позивач вважає за необхідне скасувати рішення № 699/16-03 про опис майна у податкову заставу від 07 липня 2017 року, оскільки останнє є взаємопов'язаним із податковою вимогою № 2644-17/1603 від 06 липня 2017 року.

Позивач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі /а.с. 57/.

Представник ГУ ДФС у Полтавській області у судове засідання з'явився, надав до суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що податкова вимога від 06 липня 2017 року № 2644-17/1603, якою визначено податкове зобов'язання в сумі 1639,93 грн та рішення про опис майна у податкову заставу № 699/16-03, прийняті з дотриманням норм чинного податкового законодавства.

Відповідно до положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, а також, беручи до уваги відсутність потреби у допиті свідка чи експерта, суд, в судовому засіданні 09 жовтня 2017 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Зважаючи на неявку в судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що Кременчуцькою ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку ВБКП "Рассвет" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2013 року, законодавства про збір та облік єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2013 року. За наслідками цієї перевірки контролюючим органом складено акт від 03 квітня 2014 року № 923/16-03-22-01-08/24831310.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 18 квітня 2014 року:

- № /689, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1280541,24 грн;

- № /690, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість по вітчизняних товарах на суму 61221,25 грн, в тому числі 48977 грн - за основним платежем, 12244,25 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями /а.с. 20/;

- № /684, яким збільшено суму податкового зобов'язання позивача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку в розмірі 1771,78 грн, в тому числі 1139,60 грн - за основним платежем, 632,18 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями /а.с. 21/.

Не погоджуючись з даними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувсь до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Справа № 816/1601/14 розглядалася судами неодноразово.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2015 року, позов задоволено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2016 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2015 року у справі № 816/1601/14 скасовано. В частині позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2014 року № /689 в частині визначення ВБКП "Рассвет" суми завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за грудень 2013 року в розмірі 997129,84 грн справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті позову відмовлено /а.с. 16-18/.

Відповідно до частини п'ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відтак, податкові зобов'язання по податковим повідомленням рішенням від 18 квітня 2014 року № /690 та № /684 набули статусу узгоджених з моменту проголошення вказаного судового рішення.

26 травня 2016 року Кременчуцькою ОДПІ сформовано податкову вимогу № 1583-17 /а.с. 13/, згідно якої станом на 25 травня 2016 року сума податкового боргу ВБКП "Рассвет" за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 77524,69 грн, у тому числі:

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачені податковими агентами, із доходів платника у вигляді заробітної плати - 1771,78 грн (основний платіж - 1139,60 грн, штрафна санкція - 632,18 грн);

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 75752,91 грн (основний платіж - 48977,00 грн, штрафна санкція - 12244,25 грн, пеня - 14531,66 грн).

08 червня 2016 року позивачем сплачена сума податкового боргу в розмірі 1771,78 грн та 61221,25 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача № 758 /а.с. 14/.

13 липня 2016 року позивачем сплачена сума податкового боргу в розмірі 14531,66 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача № 758 /а.с. 15/.

04 серпня 2017 року ВБКП "Рассвет" отримало поштою податкову вимогу ГУ ДФС у Полтавській області від 06 липня 2017 року № 2644-17/1603, згідно якої станом на 05 липня 2017 року сума податкового боргу позивача за узгодженим грошовим зобов'язанням становить 1639,93 грн (у тому числі і за основним платежем 1639,93 грн) /а.с. 10/.

Крім того, 07 липня 2017 року відповідачем винесене рішення № 699/16-03 про опис майна у податкову заставу, згідно якого в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Полтавській області Чорнобривець Віталій Васильович відповідно до статті 89 розділу ІІ Податкового кодексу України вирішив здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ВБКП "Рассвет" /а.с. 11/.

Позивач не погодився з податковою вимогою ГУ ДФС у Полтавській області від 06 липня 2017 року № 2644-17/1603 та рішенням № 699/16-03 про опис майна у податкову заставу та оскаржив їх у судовому порядку.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 162 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов'язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Згідно з пунктом 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Підпунктом 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України визначено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

На суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов'язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (пункт 129.4 статті 129 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що донарахована згідно податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2014 року № /690 сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 61221,25 грн (з них основний платіж - 48977,00 грн та штрафні санкції - 12244,25 грн), граничний термін сплати - 26 березня 2016 року, сплачена платником податків самостійно 08 червня 2016 року /а.с. 14/.

Вище було наведено обставини, в силу яких дана сума податкового зобов"язання набула статусу узгодженої з моменту проголошення постанови Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2016 року.

Таким чином, за період з 27 березня 2016 року (з моменту виникнення обов"язку добровільної сплати узгодженого зобов"язання) по 07 червня 2016 року (дата фактичної сплати), відповідно до положень статті 129 Податкового кодексу України, у зв'язку з порушенням строків погашення заборгованості, ВБКП "Рассвет" нарахована пеня в сумі 1639,93 грн.

Пеня в розмірі 14531,66 грн, нарахована на суму податку на додану вартість, що визначена згідно податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2014 року № /690, сплачена позивачем 13 липня 2016 року /а.с. 15/.

Крім того, донарахована згідно податкового повідомлення-рішення № /684 від 18 квітня 2014 року сума податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків, в розмірі 1771,78 грн (з них основний платіж - 1139,60 грн, штрафні санкції 632,18 грн), граничний термін сплати - 26 березня 2016 року, сплачена платником податків самостійно 08 червня 2016 року /а.с. 14/.

Відтак, за період з 27 березня 2016 року по 07 червня 2016 року, відповідно до положень статті 129 Податкового кодексу України, у зв'язку з порушенням строків погашення заборгованості, ВБКП "Рассвет" нарахована пеня в сумі 47,46 грн.

Як зазначено відповідачем у письмових запереченнях нарахована пеня в розмірі 47,46 грн сплачена позивачем 28 лютого 2017 року.

Механізм погашення заборгованості регулюється правилами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, в якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 131.2. статті 131 Податкового кодексу України, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Із системного аналізу вказаних правових норм Податкового кодексу України слідує, що законом імперативно встановлено обов'язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу (крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування).

Аналогічна точка зору викладена і в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2016 року (К/800/39363/15).

З наведених норм вбачається, що контролюючий орган зобов'язаний зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Також відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу за прострочення строку сплати суми грошового зобов'язання.

Так, ВБКП "Рассвет" подано до Кременчуцької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року № від 18 травня 2017 року /а.с. 49/. Згідно рядка 18 декларації позивачем самостійно визначено суму грошового зобов'язання до сплати у розмірі 109835,00 грн /зворотній бік а.с. 49/.

Судом встановлено, що 26 травня 2017 року сума в розмірі 109835,00 грн зарахована до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ 26 травня 2017 року, згідно платіжного доручення № 11158047 від 26 травня 2017 року /а.с. 48/.

Однак, у зв'язку із наявністю у ВБКП "Рассвет" боргу у розмірі 1639,93 грн, що виник у зв'язку з порушенням строків погашення заборгованості по податковому повідомленню-рішенню № /690 від 18 квітня 2014 року, контролюючий орган зараховував сплачені позивачем кошти в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а наявна переплата у розмірі 108195,07 грн зарахована в рахунок погашення податкового зобов'язання згідно поданої податкової декларації № від 18 травня 2017 року.

Відтак, у позивача утворилася заборгованість в розмірі 1639,93 грн, яка виникла внаслідок несплати самостійно задекларованої суми по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), згідно поданої податкової декларації № від 18 травня 2017 року.

За наведених обставин, зарахування контролюючим органом коштів, що надходили від позивача в оплату податкових зобов'язань із податку на додану вартість за відповідний період на погашення податкового боргу, що виник у попередніх податкових періодах, є правомірним, а отже суд резюмує, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

У зв'язку із цим, підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної податкової вимоги від 06 липня 2017 року № 2644-17/1603 - відсутні.

Стосовно вимоги позивача про скасування рішення про опис майна у податкову заставу № 699/16-03, суд зазначає наступне.

Порядок погашення податкового боргу платника податків визначено главою 9 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 88.1 статті 88 названого Кодексу визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

При цьому в силу положень підпункту 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Згідно з абзацом першим пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Так, 07 липня 2017 року відповідачем винесене рішення № 699/16-03 про опис майна у податкову заставу, згідно якого в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Полтавській області Чорнобривець Віталій Васильович відповідно до статті 89 розділу ІІ Податкового кодексу України вирішив здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ВБКП "Рассвет" /а.с. 11/.

Суд враховує, що вимога про скасування рішення про опис майна та передачу його в податкову заставу носить похідний характер від вимоги про скасування податкової вимоги.

Вище описано висновки про правомірність оскаржуваної податкової вимоги. Враховуючи їх, також той факт, що податковий борг є підтвердженим і підлягає примусовому стягненню шляхом застосування передбачених законом процедур, суд не вбачає протиправності рішення про опис майна та передачу його в податкову заставу. Окремі недоліки його (відсутність вихідного номеру та дати на кутовому штампі) не спростовують цього факту та не позбавляють прийняте рішення юридичної сили.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ВБКП "Рассвет".

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Виробничо-будівельного колективного підприємства "Рассвет" до Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.С. Шевяков