Справа № 820/1227/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 р. Справа № 820/1227/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М. ,

при секретарі судового засідання Дорошенко Д.О.

за участю представника відповідача Голуб В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2017р. по справі № 820/1227/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі- відповідач, ГТУЮ у Харківській області), в якому просила суд скасувати наказ № 372/К від 20.02.2017 року "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2.". (а.с.4-8)

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю оскаржуваного наказу через відсутність доказів порушення позивачем трудового законодавства.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2017р. задоволено адміністративний позов ОСОБА_2. (а.с.149-150)

Не погодившись із судовим рішенням, ГТУЮ у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2017р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову. (а.с.157-164)

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач з 27.04.2016 року займає посаду заступника начальника Куп'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.10), є державним службовцем згідно із ч.2 ст.1 Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII "Про державну службу".

Наказом № 372/К від 20.02.2017 року за результатами дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника Куп'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.12 ч.2 ст.65 Закону України "Про державну службу" (прогул державного службовця без поважних причин) на позивача нанакладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани. (а.с.9, 94)

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не визначено переліку обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин. Тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, необхідно виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази із числа, передбачених ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України. В зв'язку з цим, суд першої інстанції, з'ясувавши причини відсутності позивача на роботі та встановивши відповідність медичної довідки вимогам правових актів Міністерства охорони здоров'я та Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, прийшов до висновку про поважність підстав незнаходження позивача на робочому місці.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено положеннями Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII "Про державну службу".

Відповідно до ст.64 Закону України "Про державну службу" за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно із ч.1 ст. 65 Закону України "Про державну службу" підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п.12 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарним проступком є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 та 7 ст.66 Закону до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При цьому, приписами ч.1 ст.67 Закону України "Про державну службу" передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення оскаржуваного наказу № 372/К від 20.02.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани послугували: подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГТУЮ у Харківській області від 10.02.2017 року (а.с.89-90) та матеріали дисциплінарної справи (а.с.32-116).

Зокрема, на підставі подання в.о. начальника Куп'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 09.11.2016 року №12525/14.12-39 (а.с.35-36) наказом ГТУЮ у Харківській області від 28.11.2016 року № 2699/к (а.с.34) було відкрито дисциплінарне провадження стосовно заступника начальника Куп'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2

З подання та доданих до нього документів вбачалося, що позивач була відсутня на роботі в період з 26.10.2016 року по 04.11.2016 року без поважних причин. (а.с.35-50).

На підтвердження поважності причин відсутності на роботі в період з 26.10.2016 року по 04.11.2016 року позивачем було надано: виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.11.2016 року за підписом лікуючого лікаря та директора Департаменту лікувально-профілактичної допомоги (а.с.12-14, 76, 78-79, 82-83); довідки від 04.11.2016 року та від 16.06.2017 року про перебування ОСОБА_2 у період з 26.10.2016 року по 04.11.2016 року на амбулаторному лікуванні у Харківській міській поліклініці №8 із зазначенням діагнозу за підписом та печаткою лікаря (а.с.11, 51, 64, 135).

Однак, лист тимчасової непрацездатності за відповідний період ОСОБА_2 надано не було.

Колегі суддів зазначає, що поважність відсутності на роботі у зв'язку із захворюванням повинно підтверджуватися у відповідному порядку.

Нормативно-правовим актом, який регулює порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правильністю їх видачі, є Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2011 року № 455. Саме цим документом урегульовано, які саме документи має надати працівник роботодавцю на підтвердження поважності своєї відсутності на роботі.

Відповідно до пп.1.1 та 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2011 року №455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

При цьому, обставини наведені у вказаних пунктах Інструкції не передбачають підтвердження тимчасової непрацездатності випискою з амбулаторної картки хворого.

В свою чергу, згідно із положеннями Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 027/о «Виписка із медичної карти амбулаторного(стаціонарного) хворого», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України 14.02.2012 року № 110, форма № 027/о заповнюється лікарями закладів охорони здоров'я, які надають амбулаторно-поліклінічну допомогу, при направленні хворого на консультацію в інші заклади охорони здоров'я, на стаціонарне лікування та лікарями стаціонарів при виписці або у випадку смерті хворого.

Отже, виписка із медичної картки амбулаторного хворого не є документом, який засвідчує тимчасову непрацездатність громадян.

За змістом частини 1 статті 62 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний виконувати обов'язки, визначені статтею 8 цього Закону,

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачем порушені вимоги Правил внутрішнього службового розпорядку Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Так, розділом 4 Правил внутрішнього службового розпорядку Головного територіального управління юстиції у Харківській області, затверджених на Конференції державних службовців Головного територіального управління юстиції у Харківській області 29.06.2016 (далі - Правила), урегульовано порядок повідомлення державним службовцем про свою відсутність.

Зокрема, пунктом 1 розділу 4 Правил передбачено, що державний службовець повідомляє свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі, у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв'язку або іншимдоступним способом.

Позивач була ознайомлена із зазначеними Правилаит 30.06.2016, прощо свідчить відповідний лист ознайомлення працівників Куп'янськогоміськрайонного ВДВС (а.с.109) .

Позивач була відсутня нароботі з 26.10.2016 по 04.11.2016 (включно) при цьому, свого безпосереднього керівника про свою відсутність не повідомила; доказів про те, що вона телефонувала комусь із спеціалістів не надала, а як вбачається із подання в.о. начальника Куп'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про причини відсутності на на роботі позивач напередодні не попереджала, жодними засобами зв»язку не повідомляла, на телефонні дзвінки не відповідача (а.с.35) .

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуваний наказ відповідачем прийнято з урахуванням характеру дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, в межах компетенції та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а тому підстави для задоволення адміністративного позову позивача - відсутні.

За приписами ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог п.п.3 та 4 ч.1 ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи вищевказане керуючись ст.ст.159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2017р. по справі № 820/1227/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування наказу.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Яковенко М.М.