Справа № 814/1763/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2017 р. Справа № 814/1763/17

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомІнгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області,
доЗаводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,
провизнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області звернулось до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дії Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо прийняття повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 09.08.2017 №23925/41.24-41/10, зобов'язання відповідача прийняти до виконання заяву Інгульського об'єднаного ПФУ від 01.08.2017 №9085/11 про примусове виконання виконавчого документа, зобов'язання відповідача відкрити провадження по виконанню постанови №000073 по справі про адміністративне правопорушення про стягнення з ОСОБА_2 на користь УППФ в Жовтневому районі Миколаївської області боргу в сумі 3740,00 гривень.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на те, що відповідачем неправомірно повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття його до виконання, спираючись на п.6 ч.4 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" в повідомленні №23925/41.24-41/10 від 09.08.17, оскільки виконавчий документ відповідає вимогам ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" та заява про примусове виконання була подана правонаступником стягувача, про що, зокрема, неодноразово повідомлялось орган ДВС (направлялись листи з повідомленням про реорганізацію управління та правонаступництво).

Представник позивача просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Судом двічі надсилалося повідомлення про розгляд справи за місцемзнаходженням відповідача, але він в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Тому, враховуючи неприбуття у судове засідання представника відповідача, та керуючись ч. 6 ст. 128 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

01.08.2017 року Інгульське об'єднане управління ПФУ м. Миколаєва Миколаївської області звернулось до Заводського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області із заявою №9085/11 про примусове виконання виконавчого документа, а саме постанови Управління ПФУ в Жовтневому районі Миколаївської області по справі про адміністративне правопорушення №000073 про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 3740,00 грн. До заяви позивачем додано постанову № 000073 та копію документів, що підтверджують повноваження підписанта.

09.08.2017 державним виконавцем Заводського відділу ДВС направлено позивачу Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв'язку з тим, що стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження" .

Пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Сторонами виконавчого провадження за ст. 15 Закону є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. За рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.(ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження).

Згідно з приписами п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Стягувачем за виконавчим документом - постанови по справі про адміністративне правопорушення № 000073 від 02.11.2010 року щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу є Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області.

Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області, що передбачено положеннями Постанови Кабінету міністрів України від 21.12.2016 № 988 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України".

Позивачем у поданій від 01.08.2017 вих. №9085/11 заяві стягувача про примусове виконання рішення повідомлено відповідача про зазначені обставини з посиланням на підстави їх виникнення, тобто на Постанову КМУ від 21.12.2016 року№988 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України".

Наведеною вище статтею 15 Закону "Про виконавче провадження" передбачено повноваження виконавця, за наявності підтверджуючих документів, у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), змінити своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюване Повідомлення від 09.08.2017 року №23925.24-41/10 "Про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання" відповідачем прийнято без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов'язання Заводський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області прийняти до виконання постанову по справі про адміністративне правопорушення № 000073 від 02.11.2010 року щодо стягнення з ОСОБА_2, винесену Управлінням ПФУ в Жовневому районі Миколаївської області, та відкрити виконавче провадження, суд зазначає наступне.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

В даному випадку, прийняття до виконання та відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 000073 від 02.11.2010 за заявою позивача є дискреційним повноваженнями державного виконавця, встановленими ЗУ "Про виконавче провадження".

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача прийняти до виконання постанову по справі про адміністративне правопорушення № 000073 від 02.11.2010 року щодо стягнення з ОСОБА_2, винесену Управлінням ПФУ в Жовневому районі Миколаївської області, та відкрити виконавче провадження.

При цьому, відповідно до положень ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З метою запобігання порушенню прав позивача щодо звернення до виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення № 000073 від 02.11.2010 року, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Заводський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області повторно розглянути питання щодо прийняття до виконання постанову по справі про адміністративне правопорушення № 000073 від 02.11.2010 року щодо стягнення з ОСОБА_2, винесену Управлінням ПФУ в Жовневому районі Миколаївської області.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач своїм правом не скористався, заперечень проти позову не надав, правомірність оспорюваного повідомлення не довів.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 09.08.2017 вих.№23925.24-41/10, винесеного Заводським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

3. Зобов'язати Заводський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області повторно розглянути питання щодо прийняття до виконання постанови №000073 по справі про адміністративне правопорушення про стягнення з ОСОБА_2 на користь УППФ в Жовтневому районі Миколаївської області боргу в сумі 3740,00 гривень.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко