Справа № 822/1741/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1741/17

Головуючий у 1-й інстанції: Касап В.М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

17 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових вимог,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в червні 2017 року звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправним та скасувати податкову вимогу №7982-17 від 04.05.2017 та податкову вимогу №11319/17 від 01.06.2017 щодо сплати податкового боргу (пені) в сумі 29 147, 80 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.07.2017 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.01.2017 відповідачем проведено перевірку МКП "Хмельницькводоканал" в результаті якої прийнято акт перевірки №0009/22-01-14-01/3356128.

02.02.2017 на підставі акту прийнято податкове повідомлення-рішення №1, яким збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 82 819, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію - 20 705, 00 грн.

15.02.2017 згідно з платіжним дорученням №46 в сумі 103 524, 00 грн. МКП "Хмельницькводоканал" сплачено до бюджету донараховані грошові зобов'язання.

04.05.2017 виставлено податкову вимогу №7982-17 на суму 29 147,80 грн. та винесено рішення №215/25 про опис майна у податкову заставу.

Позивачем оскаржено до ДФС вищевказану вимогу, проте рішенням про результати розгляду первинної скарги від 01.06.2017, податкову вимогу залишено без змін.

01.06.2017 відповідачем виставлено податкову вимогу №11319-17, згідно якої станом на 31.05.2017 сума податкового зобов'язання становить 29 147,80 грн.

Позивач не погодившись з виставленими податковими вимогами звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірності своїх дій, щодо винесення податкових вимог №7982-17 від 04.05.2017 та №11319-17 від 01.06.2017, щодо сплати позивачем податкового боргу в сумі 29147,80 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Пунктом 16.1.4 ст.16 ПК України вказано, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій з їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.58.1 ст. 58 ПК України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу, або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення, що передбачає п.58.3 ст. 58 ПК України.

Положеннями п.57.3 ст.57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається:

При нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (пп. 129.1.1 вказаної статті);

При нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов'язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (пп. 129.1.2 вказаної статті);

При нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (пп. 129.1.3 вказаної статті).

Згідно п. 129.4 ст. 129 ПК України, на суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов'язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Пунктом 129.3.1 ст.129 ПК України зазначено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Матеріалами справи підтверджується, що 15.02.2017 позивач сплатив податкові зобов'язання, визначені податковим повідомленням-рішенням від 02.02.2017 № на суму 103524,0 грн., тому відповідач правомірно закінчив нарахування пені та направив позивачу вимогу про її сплату.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем доведено правомірності своїх дій, щодо винесення податкових вимог №7982-17 від 04.05.2017 та №11319-17 від 01.06.2017, щодо сплати позивачем податкового боргу в сумі 29147,80 грн.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.