Справа № 702/795/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 702/795/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мазай Н.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

19 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ГУНП в Київській області, Інспектора Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції Чоповського В.В. про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Монастирищенського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до ГУНП в Київській області, Інспектора Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції Чоповського В.В. про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій незаконними.

Ухвалою судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2017 року даний адміністративний позов залишено без руху.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування суддею суду першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді - скасуванню з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і постановити ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Залишаючи адміністративний позов без руху суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ст. 106 КАС України, Закону України «Про судовий збір» та не додано документа про сплату судового збору.

З таким висновком колегія суддів не погоджується та вважає його необґрунтованим, виходячи з наступного.

Позивач звернувся до Монастирищенського районного суду Черкаської області з вказаним вище адміністративним позовом.

Ухвалою судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2017 року вказану вище позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку до 28 вересня 2017 року для усунення недоліків.

При цьому колегією суддів встановлено, що за змістом адміністративного позову позивач оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів зазначає про наступне.

Питання справляння судового збору, крім Закону України «Про судовий збір», регулюється іншим законодавством. Зокрема, відповідно до частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Статтею 87 КАС України визначено, що до судових витрат належать судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом про судовий збір, який набрав чинності 1 листопада 2011 року, такі особи не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Разом із цим такий припис частини четвертої статті 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір», якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним. Цей Закон не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону (п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про судовий збір»).

Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини четвертої статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України «Про судовий збір».

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір.

Правова позиція по даному питанню висловлена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 23.01.2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» та постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 05.02.2016 року «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору".

Таким чином колегія суддів вважає безпідставним висновок судді суду першої інстанції про наявність підстав для залишення адміністративного позову позивача з підстав несплати останнім судового збору, а тому оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції є такою, що постановлена з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала судді підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 106, 159, 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2017 року - скасувати, а справу направити до Монастирищенського районного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 19.10.2017 року.