Справа № 466/2402/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9516/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 19.07.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про визнання дій протиправними і зобовязання провести перерахунок пенсії державного службовця,-

В С Т А Н О В И Л А:

03.04.2017р. позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова щодо невключення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за вислугу років, індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобовязати пенсійний орган перерахувати призначену їй пенсію, починаючи з 01.09.2014р., з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати) згідно з поданою довідкою про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (а.с.1-3).

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 19.07.2017р. заявлений позов задоволено; визнано незаконним рішення Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова № 2167/06-11 від 29.06.2017р. про відмову ОСОБА_2 в перерахунку пенсії за віком щодо невключення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової винагороди, передбаченої постановою КМ України № 212 від 24.02.2003р., під час обчислення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу»; зобов'язано відповідача перерахувати призначену позивачу пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 81 відсотка заробітної плати, відповідно до виданої довідки ОСОБА_3 соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 2603-вих-322 від 28.02.2017р., починаючи з 01.09.2014р., та врахувати інші види виплат, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати та грошову винагороду, передбачену постановою КМ України № 212 від 24.02.2003р., на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.43-45).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України м.Львова, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.47-49).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату слід враховувати виплати, які входять до структури заробітної плати та які передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу». Оскільки матеріальні допомоги, грошова винагорода та індексація є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, тому вони не включаються до заробітку, що враховується при призначенні пенсії державним службовцям.

Окрім цього, Законом України № 79-VIII від 28.12.2014р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.01.2015р. внесено зміни до ст.37-1 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються КМ України.

Порядок обчислення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця регулювався постановою КМ України № 865 від 31.05.2000р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», яка втратила чинність згідно з постановою КМ України № 622 від 14.09.2016р.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України № 213 від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу» та ін. Таким чином, з 01.06.2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначеними наведеними Законами, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Отже, правові підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 є відсутніми.

У звязку із реорганізацією ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова, судом апеляційної інстанції в порядку ст.55 КАС України допущено заміну відповідача його правонаступником ОСОБА_4 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Львова (а.с.35).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, починаючи з 15.05.2006р., позивачу ОСОБА_2 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.4-12).

Відповідно до довідки ОСОБА_3 соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 2603-вих-322 від 28.02.2017р. позивачу в період з 01.01.2005р. до 22.07.2007р. виплачені матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація зарплати та грошова винагорода за вислугу років (а.с.14 і на звороті).

28.02.2017р. позивач звернулася до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова із заявою щодо перерахунку її пенсії із врахуванням всіх складових заробітної плати; листом пенсійного органу № Т-23 від 18.03.2017р. відмовлено позивачу в перерахунку пенсії із врахуванням сум виплачених матеріальних допомог, індексації та грошової винагороди за вислугу років (а.с.12-13).

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ст.41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплати, доходу), на які відповідно до вказаних Законів нараховуються страхові внески, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці, при цьому враховується основна і додаткова заробітна плата, визначена Законом України «Про оплату праці».

Таким чином, матеріальні допомоги, грошова винагорода за вислугу років та індексація враховуються під час обчислення середнього заробітку, на них нараховуються страхові внески, а тому останні повинні враховуватися при обчисленні пенсії державного службовця.

Також судом вирішено здійснити перерахунок пенсії позивача із врахуванням всіх складових заробітної плати, починаючи з 01.09.2014р.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, лише частково відповідають вимогам чинного законодавства, з наступних підстав.

За змістом ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ст.34 вказаного Закону державним службовцям за сумлінну безперервну працю в державних органах виплачується грошова винагорода в розмірі та порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.4 Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, затв. постановою КМ України № 212 від 24.02.2003р., сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на соціально-побутові потреби, грошова винагорода за вислугу років входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, твердження відповідача про те, що матеріальні допомоги, грошова винагорода за вислугу років, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу надано пенсійним органом положенням Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В частині вимог, які стосуються індексації заробітної плати, колегія суддів враховує, що індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р.).

Структуру заробітної плати визначено у ст.2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці»).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з пп.2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затв. наказом Держкомстату України № 5 від 13.01.2004р.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати.

Покликання апелянта на зміни чинного законодавства, а саме набуття чинності Законом України № 213 від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а в подальшому - Законом України № 889-VII від 10.12.2015р. «Про державну службу», колегія суддів відхиляє, оскільки розглядуваний спір не стосується перерахунку пенсії державного службовця у звязку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Водночас, наведений спір торкається неврахування під час призначення пенсії позивачу всіх виплат, які вона отримувала упродовж своєї роботи державним службовцем.

Окрім цього, згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст.37-1 вищевказаного Закону в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст.ст.22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Таким чином, у розглядуваному випадку має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 не зверталася до 28.02.2017р. із заявами щодо проведення перерахунку пенсії, відповідач рішень з цього приводу не приймав, та відповідно позивач не оскаржувала дії чи бездіяльність пенсійного органу.

Згідно ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом (03.04.2017р.), пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність доводів про поважність його пропуску, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для поновлення спірного строку звернення суду із розглядуваним позовом, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню лише за період, починаючи з 03.10.2016р.

При цьому, позовні вимоги про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця за період з 01.09.2014р. до 02.10.2016р. включно належить залишити без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Також спірні щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для її перерахунку розмірів пенсії визначається лише дата, з якої особа має право на її перерахунок чи отримання пенсії у певному розмірі. Обмеження періоду, протягом якого субєкт владних повноважень має здійснювати обчислення пенсії відповідно до вимог закону, є безпідставним та суперечить вимогам ст.19 Конституції України.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії, рішення незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткову обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення, із залишенням частини позовних вимог без розгляду.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову із залишенням частини позовних вимог без розгляду, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 99, 100, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.п.3, 4 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова задоволити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 19.07.2017р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати відмову ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова (правонаступником якого ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України м.Львова), яка викладена листі № Т-23 від 18.03.2017р., від проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 із урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за вислугу років, індексації заробітної плати, на які нараховувалися і сплачувалися внески (збори) на загальнообовязкове державне пенсійне (соціальне) страхування, - протиправною.

Зобовязати ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України м.Львова здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії державного службовця у розмірі 81 (вісімдесят один) відсотка середньомісячної заробітної плати відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), із врахуванням виплачених їй сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за вислугу років, індексації заробітної плати, на які нараховувалися і сплачувалися внески (збори) на загальнообовязкове державне пенсійне (соціальне) страхування, включивши такі до місячного розрахунку заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії, починаючи з 03.10.2016р. включно, та провести виплату нарахованих сум (за виключенням проведених виплат).

Позовні вимоги про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця за період з 01.09.2014р. до 02.10.2016р. включно - залишити без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7