Справа № 822/2590/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2590/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівБлонського В.К. Майстер П.М. Ковальчук О.К.
при секретарі за участі: представника позивача представника відповідача - Управління поліції охорони у Хмельницькій області Варченко В.В. ОСОБА_5 Присяжного О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_7 до Управління поліції охорони у Хмельницькій області , Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до відповідача, третя особа, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони у Хмельницькій області та Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення по матеріалах про виплату ОСОБА_7 грошової допомоги у зв'язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та щодо невиплати вказаної грошової допомоги;

- зобов'язати Управління поліції охорони у Хмельницькій області прийняти рішення про виплату ОСОБА_7 грошової допомоги у зв'язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 та провести виплату вказаної грошової допомоги.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ він має право на отримання одноразової грошової допомоги, як інвалід ІІІ групи, у зв'язку із захворюванням, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Управління поліції охорони у Хмельницькій області направило документи із заявою (рапортом) ОСОБА_7 про призначення одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення.

Департамент фінансово - облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повернув вказані матеріали як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства та повідомив, що Управління поліції охорони в Хмельницькій області є територіальним підрозділом поліції охорони і не є органом внутрішніх справ, тому Міністерство відповідно до порядку не уповноважене розглядати надіслані ним документи.

Вважаючи, що відповідачами було протиправно повернено матеріали про призначення одноразової грошової допомоги, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та надав суду пояснення за змістом позовної заяви.

Представник відповідача - Управління поліції охорони в Хмельницькій області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, та надав суду письмові заперечення на даний адміністративний позов, в яких зазначив, що Управлінням поліції охорони в Хмельницькій області здійснювались усі необхідні дії щодо того, щоб позивач отримав одноразову грошову допомогу, а саме: 13.04.2016 року документи позивача були надіслані до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття відповідного рішення, проте Департамент фінансово - облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повернув вказані матеріали як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Враховуючи те, що Управління поліції охорони в Хмельницькій області виконало свій обов'язок щодо направлення документів про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача - Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не прибув, хоча відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності його представника до суду не подав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача - Управління поліції охорони в Хмельницькій області, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_7 проходив службу в ОВС з 01.06.1996 року по 08.05.2015 року.

Наказом УМВС в Хмельницькій області Управління державної служби охорони від 08.05.2015 року № 55 позивач звільнений в запас на підставі пункту 63 "з" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України з 08.05.2015 року.

06.10.2015 року в результаті медичного огляду, Кам'янець-Подільська міжрайонна МСЕК встановила позивачу ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії АГ № 0004034 від 06.10.2015 року.

08.04.2016 року позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії ВДСО при УМВС України в Хмельницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності.

Управління поліції охорони в Хмельницькій області 13.04.2016 року сформувало висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" та направило його разом з поданими позивачем документами до МВС України для прийняття рішення.

Супровідним листом від 20.04.2016 року № 15/2-1369 МВС України повернуло вказані документи Управлінню поліції охорони в Хмельницькій області, як такі, що помилково надіслані, оскільки вирішення питання призначення допомоги належить до компетенції Національної поліції України.

В подальшому документи для призначення одноразової грошової допомоги позивачу передавались до МВС України із супровідними листами № 2877/43/42/02-2016 від 30.06.2016 року, № 3838/42/02 від 16.11.2017 року, № 1806/43/42/02-2017 від 23.08.2017 року, проте МВС України повертало вказані матеріали до Управління поліції охорони в Хмельницькій області.

Вважаючи дії відповідачів щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги протиправними, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Правовідносини щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, врегульовані Законом України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ) .

Закон № 565-ХІІ втратив чинність у зв'язку із прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII.

Пунктом 15 Розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно з частиною 6 статті 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Тобто, обов'язок подання висновку до МВС України щодо виплати грошової допомоги Порядком № 850 покладається саме на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, в даному випадку - на Управління поліції охорони в Хмельницькій області.

Отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись пунктом 8 Порядку № 850, Управління поліції охорони в Хмельницькій області направило висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги та документи, перелік яких визначений Порядком № 850, до МВС України для прийняття рішення.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, після надходження передбачених Порядком № 850 документів МВС України зобов'язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Із пояснень представника позивача та представника відповідача - Управління поліції охорони в Хмельницькій області судом встановлено, що відповідач не приймав рішення, яке передбачене Порядком № 850.

Не прийнявши за результатом розгляду висновку та документів про виплату позивачу одноразової грошової допомоги жодного з зазначених вище рішень всупереч пункту 9 Порядку № 850, відповідач листом від 20.04.2016 року № 15/2-1369 повернув Управлінню поліції охорони в Хмельницькій області висновок та матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_7

Суд встановив, що спосіб - у який МВС України розглянуло висновок та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850 не передбачені.

Об'єктивно такі обставини підтверджуються тим, що повернутий Міністерством висновок не містить рішення щодо погодження чи відмови у призначенні одноразової грошової допомоги передбаченої Порядком № 850 від 21.10.2015 року.

Суд зазначає, що з 06.10.2015 року у позивача виникло право на отримання грошової допомоги в розмірі, встановленому частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком № 850. Передбачені пунктом 14 Порядку № 850 обставини, які слугують підставами для невиплати такої допомоги, відсутні.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02)).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Абзацом 2 частини 2 статті 162 КАС України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спосіб, у який МВС України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності, Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850 не передбачені.

В процесі судового розгляду спору відповідачем - Міністерством внутрішніх справ України не доведена правомірність дій щодо повернення документів про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, з метою захисту прав та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_7 у зв'язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності без прийняття рішення, яке передбачене Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10. 2015 року № 850 та зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_7 у зв'язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Суд вважає, що не підлягає задоволенню позовна вимога позивача, в якій він просить провести виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, оскільки вона заявлена передчасно.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_7 у зв'язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності без прийняття рішення, яке передбачене Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10. 2015 року № 850.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_7 у зв'язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 23.10.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23 жовтня 2017 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/В.К. Блонський П.М. Майстер О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський