Справа № 686/12840/17
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

27 вересня 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретарі Лоб І. А.,

за участі позивача ОСОБА_1,

та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому

про визнання дій протиправними щодо відмови у призначенні пенсії та зобовязання до вчинення дій

в с т а н о в и в:

У липні місяці 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 27 червня 2017 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» .

Листом № 282/л-12 від 05.07.2017 року управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років.

Стаття 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-УІІ від 14.10.2014 року, яка регулює питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, набула чинності з 15.07.2015 року.

Також цим листом повідомлено про те, що вислуга років складає 17 років 11 місяців 13 днів.

Проте, з 01.09.1994 року по 26.06.1999 року він навчався на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І.Франка на денній формі навчання.

Відповідно до частини 5 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з означеною нормою закону зараховується половина стажу навчання у вищих навчальних закладах.

Отже до його стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру» зараховується, зокрема,половина строку навчання у вищому навчальному закладі, яка становить 2 роки 4 місяці 28 днів.

Тому вважає необхідним провести обчислення пенсії за вислугою років згідно статі 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 30.06.2017 року. Виходячи з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи. Просив визнати протиправним дії та рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про відмову у призначенні пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобовязати призначити пенсію за вислугою років виходячи з розрахунку 90% від суми місячного заробітку.

В судовому засіданні позивач змінив предмет позову, просить визнати протиправними дії та рішення субєкта владних повноважень, зарахувати до загального стажу роботи в органах прокуратури половину строку навчання у вищому навчальному закладі Львівському державному університеті ім. І.Франка за денною формою навчання, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів. Зобовязати відповідача призначити пенсію за вислугою років з 30.06.2017 року виходячи з розрахунку 90 % від суми місячного заробітку без обмеження максимального розміру пенсії. відповідно до ст. 50-І Закону України «Про прокуратуру».

Посилається на те, що передбачені Законом України «Про прокуратуру» комплексні заходи є не пільгами, а гарантіями та іншими засобами забезпечення професійної діяльності позивача, ефективного функціонування органів прокуратури. Таким чином, він був упевнений у своїх законних очікуваннях, що набуте ним на підставі чинного законодавства право на пенсію за вислугу 20 років та розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку позивачем буде реалізовано, і воно (право на пенсію) відповідно до вимог ст. 22 Конституції України не буде скасовано, зменшено або звужено. Невірним є висновок відповідача про відсутність необхідного стажу роботи за вислугу років, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та норм права про призначення спеціальних пенсій. Водночас, 01.10.2011 до Закону України «Про прокуратуру» були внесені зміни, які порушили його права та збільшили стаж роботи, необхідний для отримання пенсії за вислугу років. Зазначені норми законодавства, виходячи з вимог Конституції України, повинні були бути застосовані для працівників прокуратури, яких прийнято на роботу після набрання чинності вказаних змін. Просить задоволити адміністративний позов із викладених у заяві підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, подала заперечення та просила у задоволенні позову відмовити. Суду пояснила, що з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.15р. №213 - з 01.06.15р. пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. У позивача недостатньо трудового стажу для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1697-VII, який діяв на момент звернення Позивача з заявою про призначення пенсії. Законом № 1697-VII не передбачено зарахування до страхового стажу, який дає право на пенсію періоду навчання у вищих навчальних закладах.

Заслухавши доводи позивача та заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що позивач ОСОБА_1, перебуваючи на посаді прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури Хмельницької області, 27 червня 2017 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у відповідності до частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.111991 року № 1789-ХII

Посилається при цьому на те, що на день звернення позивача до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому загальна вислуга років у період з 19.07.1999 року по 30.06.2017 року в органах прокуратури становить 17 років 11 місяців 13 днів.

Листом від 05.07.2017 року за № 282/Л-12 управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому відмовило позивачеві у зарахуванні до стажу роботи половину строку навчання на юридичному факультеті денної форми навчання Львівського державного університету ім. І. Франка, так як університет не являється вищим юридичним закладом, а юридичний факультет лише структурним підрозділом цього університету та в цілому йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 01.12.1991 року (в редакції станом на 15.01.2011 року), через відсутність, на думку працівників управління, необхідного стажу роботи за вислугу років, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а також відсутність норм щодо права про призначення спеціальних пенсій з 01.06.2015 року. Позивач вважає рішення Управління Пенсійного фонду України від 05.07.2017 року незаконним і таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскаржень рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно п.2 положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 року №28-2, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 15.01.2015 року за №41/26486 управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

Рішенням управління пенсійного фонду позивачу відмовлено в призначені вказаного виду пенсії з наступних підстав:

З 1 червня 2015 року згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення N213-VII від 02.03.2015р. у звязку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до закону України «Про прокуратуру» втратили чинність.

Згідно п.1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Згідно поданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії, його стаж роботи за вислугу років в органах прокуратури становить 17 років 11 місяців 13 днів.

Як убачається із матеріалів справи Львівський національний університет ім.. ОСОБА_3, де позивач навчався у період з 01.09.1994 року по 26.06.1999 року, є вищим навчальним закладом у розумінні статті 25 Закону України «Про вищу освіту», у якому останній закінчив повний курс цього учбового закладу за спеціальністю «Правознавство», а рішенням Державної екзаменаційної комісії від 29.06.1999 року йому присвоєно кваліфікацію «Юрист».

Враховуючи наведене суд зазначає, що до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, слід зарахувати половину строку навчання позивача у вищому навчальному закладі з 01.09.1994 року по 26.06.1999 року, а саме - 2 роки 4 місяці та 28 днів, тому відповідно на день звернення до відповідача, загальний стаж роботи позивача складав 20 років 4 місяці та 1 день. Тому у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій щодо відмови ОСОБА_1 призначенні пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та зобов'язання відповідача здійснити, починаючи з 30 червня 2017 року, призначення пенсії згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», суд вважає, що зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно п. 8 Закону України «Про прокуратуру» право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоровя, у звязку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у звязку із скороченням кількості прокурорів, у звязку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування.

Відповідно до положень п.2 ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-УІКдалі - Закон № 1697) встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної(чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, у якому Конституційний Суд України відобразив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Тобто, Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає підстави для висновку про необхідність застосування вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» якщо звернення із заявою про призначення пенсії після набрання чинності зазначеного закону.

Відповідно до положень ч.2 ст.5 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинною на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно постанови ВСУ від 1.07.2014 року №21-244 а 14 правовідносини щодо пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення, тому позивач при обґрунтуванні своїх вимог безпідставно посилається на ст. 50-1 ЗУ Про прокуратуру від 05.11.1991 р. в редакції 01.10.2011 р.. оскільки на момент звернення до суду вказана стаття діяла в редакції від 01.10.2011 р., де передбачено, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

- з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років. Оскільки стаж роботи, який дає право на вислугу років позивача складає 20 р. 4 міс. 1 день, то вимоги вказаної норми не виконані.

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції до внесення змін Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року (яка була чинна до 01.10.2011 року) відповідно до якої було встановлено, що прокурори зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно віку, оскільки на час звернення позивача до відповідача із відповідною заявою, у ч. 1 ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» було встановлено вимоги щодо реалізації права на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Суд зазначає, що такими вимогами є наявність на день звернення вислуги років не менше 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років.

Отже, на підставі вищенаведеного законних підстав для призначення пенсії за вислугу років на підставі ЗУ «Про прокуратуру» ОСОБА_1 немає.

Враховуючи наведене, та з огляду на законодавчі вимоги, встановлені у ч. 1 ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (в редакції згідно із Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року), розмір вислуги років позивача на день звернення до відповідача не відповідав вимогам ч.1 ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру», оскільки становив менше 23 років.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0942378 від 01.06.2017 року встановлено інвалідність 2 групи загального захворювання, має пільгу щодо сплати судового збору, тому слід повернути позивачеві судовий збір з Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22 Конституції України, ст. ст. 1-4, 6-9, 18, 41 ч. 2, 71, 72, 94, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.01.2014 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому у зарахуванні до загального стажу роботи в органах прокуратури половину строку навчання на юридичному факультеті денної форми навчання Львівського державного університету ім. І Франка з 01.09.1994 року по 26.06.1999 року, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому зарахувати до загального стажу роботи в органах прокуратури ОСОБА_1 половину строку навчання на юридичному факультеті денної форми навчання Львівського державного університету ім. І Франка з 01.09.1994 року по 26.06.1999 року, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Повернути сплачений судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 640 грн. з Державного бюджету.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя