Справа № 804/2486/16
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2017 рокусправа № 804/2486/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від року

у справі № 804/2486/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-інвест»

до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-інвест» звернулося до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просило визнати протиправним та скасувати припис від 13.04.2016 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, винесений Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приписи ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позивачем не порушено, оскільки ТОВ «АТБ-інвест» не здійснювало торгівельну діяльність у нежитлових приміщеннях за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Андрія Малишка, 25/1, отже, вимога відповідача про заборону експлуатації нежитлових приміщень (Літ.А) магазину продовольчих та непродовольчих товарів з розвантажувальною рампою за у м. Києві по вул. Андрія Малишка, є безпідставною. Також позивач посилається на численні порушення відповідачем порядку проведення перевірки та оформлення результатів перевірки, зазначає, що замість акту про недопущення до перевірки, відповідач протиправно склав акт перевірки та оскаржуваний припис. Перевірка проводилась в присутності керуючого магазином ОСОБА_1 та заступника керуючого магазином ОСОБА_2, які не є працівниками позивача, а направлення на перевірку нікому з представників позивача не надавались.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2016 адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що відповідачем не надано належних доказів наявності порушення саме з боку позивача ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині експлуатації нежитлових приміщень (літ.А) об'єкту будівництва за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. А.Малишка, 25/1. Також суд виходив з того, що під час проведення позапланової перевірки відповідачем допущено вагомі та численні порушення вимог чинного законодавства, чим порушено право позивача на належний захист прав та законних інтересів.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України зазначає, що відповідач - Департамент забезпечує функції та повноваження апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, покладених на нього Положенням, затвердженим наказом №225 від 01.10.2014, на території м.Києва, отже є структурним підрозділом Державної архітектурно-будівельної інспекції України без статусу юридичної особи, у зв'язку із чим не може виступати самостійним учасником адміністративного процесу. Суд першої інстанції не розглянув клопотання про заміну відповідача - Департаменту на Держархбудінспекцію, яка є центральним органом виконавчої влади, внаслідок чого справу розгляну неповноважним судом (не колегією у складі трьох суддів).

По суті прийнятого судом рішення Держархбудінспекція посилається на неповне дослідження матеріалів справи, зазначає, що підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктами містобудування вимог містобудівного законодавства. В ході перевірки посадовою особою Департаменту встановлено порушення вимог ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (здійснення в нежитловому приміщенні господарської діяльності шляхом розміщення магазину продовольчих та непродовольчих товарів без прийняття його в експлуатацію в установленому законом порядку), про що складений акт від 13.04.2016 та протокол по правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13.04.2016. При винесенні оскаржуваного припису від 13.04.2016, виданого директору ТОВ «АТБ-інвест», з вимогою заборонити експлуатацію нежитлових приміщень - магазину продовольчих та непродовольчих товарів за адресою: м. Київ, вул. А.Малишка, 25/1, до усунення допущених правопорушень, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, в поданих суду письмових запереченнях вважає висновки Державної архітектурно-будівельної інспекції України помилковими, оскільки в даному випадку відповідачем визначено Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві як орган, який безпосередньо виніс оскаржуваний позивачем припис саме при здійсненні владних управлінських функцій. При цьому за приписами Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем в адміністративній справі не обов'язкова повинна виступати юридична особа. Також позивач зазначає, що сам факт експлуатації об'єкту ТОВ «АТБ-маркет» не може свідчити про факт проведення реконструкції на об'єкті. Реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт не свідчить про те, що об'єкт експлуатується без документів, що підтверджують його прийняття в експлуатацію, оскільки зареєстрована відповідачем декларація про початок виконання будівельних робіт надає замовнику будівництва право виконувати будівельні роботи, але строк, протягом якого такі роботи повинні бути розпочатись, діючи законодавством не встановлений. Відповідачем не доведено проведення будівельних робіт на об'єкті будівництва з моменту реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Представником позивача подано письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання через участь в іншому судовому засіданні в Рівненському апеляційному господарському суді.

Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, наведені позивачем обставини не свідчать про наявність поважних причин неприбуття представника позивача в судове засідання, оскільки кожна сторона на власний розсуд користується наданими їй процесуальними правами, самостійно визначає необхідність та доцільність явки в певне судове засідання.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

В даному випадку судом обов'язковою участь осіб, що беруть участь у справі, зокрема, позивача, не визнано.

До початку судового засідання представником позивача також подано письмове клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів: доказів проведення ТОВ «АТБ-інвест» будівельних робіт за декларацією про початок виконання будівельних робіт від 05.11.2015 № КВ00; копій документів, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; вмотивованого письмового рішення щодо заборони експлуатації об'єкта будівництва.

Одночасно позивачем подана письмова заява про приєднання документів до матеріалів справи, а саме: копії декларації про початок виконання будівельних робіт від 05.11.2015 № КВ00.

Відповідно до ст..69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

За правилами ч.2 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

З огляду на визначений в межах даної справи предмет спору, обставини, які підлягають з'ясуванню, та наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд залучає в якості додаткового доказу подану позивачем копію декларації про початок виконання будівельних робіт від 05.11.2015 № КВ00.

Розглянувши подане позивачем клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів, апеляційний суд в порядку ч.3 ст.71, ст. 160 КАС України ухвалює про відмову у витребуванні доказів.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Подане позивачем клопотання про витребування у відповідача доказів обґрунтоване тим, що відповідачем в акті перевірки не зазначено, на підставі чого він зробив висновок про проведення станом на 13.04.2016 реконструкції в нежитлових приміщеннях літ.А. Позивач вважає, що відповідач жодним чином не підтвердив факт виконання позивачем на об'єкті будівництва будівельних робіт станом на день проведення перевірки.

Виходячи з того, що спір в межах даної справи виник з приводу правомірності винесеного відповідачем припису від 13.04.2016 з огляду на обставини, встановлені в ході позапланової перевірки, а також приймаючи до уваги, що позиція органу Державної архітектурно-будівельної інспекції в повній мірі викладена в письмових запереченнях на позов (а.с.22) та апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає підстав для витребування від відповідача як суб'єкта владних повноважень додаткових документів та матеріалів.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи, не спростовано сторонами, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві зареєстровано подану замовником будівництва - ТОВ «АТБ-інвест» декларацію про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція нежитлових приміщень (літ.А) під магазин продовольчих та непродовольчих товарів з розвантажувальною рампою за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Андрія Малишка, 25/1» за №КВ 00 від 05.11.2015.

Згідно Декларації об'єкт будівництва відноситься до ІІІ категорії складності.

01.12.2015 між ТОВ «АТБ-інвест» (орендодавець) та ТОВ «АТБ-Маркет» (орендар) укладений Договір №54-2015-Нм/и від 01.12.2015, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне володіння об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Київ, вулиця А. Малишка, 25/1.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, у зв'язку із зверненням ГО «Наша влада» (вих.№08/Д від 06.04.2016), посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві на підставі направлення на перевірку №б/н від 07.04.2016 у присутності представників ТОВ «АТБ-Маркет» - керуючого магазином ОСОБА_1, заступника керуючого магазином ОСОБА_2 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «АТБ-інвест» та ТОВ «АТБ-Маркет» на об'єкті будівництва «Реконструкція нежитлових приміщень (літ. А) під магазин продовольчих та непродовольчих товарів з розвантажувальною рампою за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Андрія Малишка, 25/1», за результатами якої складений акт від 13.04.2016.

Перевіркою встановлено, що відповідно до ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №446, Департамент зареєстрував подану замовником будівництва ТОВ «АТБ-інвест» декларацію про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція нежитлових приміщень (літ.А) під магазин продовольчих та непродовольчих товарів з розвантажувальною рампою за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Андрія Малишка, 25/1» за №КВ 00 від 05.11.2015.

Під час виїзду на місце 07.04.2016 встановлено, що реконструйовані нежитлові приміщення (Літ.А) за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Андрія Малишка, 25/1, експлуатуються ТОВ «АТБ-інвест» шляхом надання їх в оренду ТОВ «АТБ-Маркет» для здійснення в них господарської діяльності та експлуатуються ТОВ «АТБ-Маркет» в якості магазина продовольчих та непродовольчих товарів без прийняття їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку, чим порушено вимоги ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як зазначено в акті перевірки, під час перевірки здійснювалась фотофіксація та придбано товари: чек №14703 від 07.04.2016.

За виявленими порушеннями посадовою собою Департаменту 13.04.2016 видано ТОВ «АТБ-інвест» припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогами:

- заборонити з 13.04.2016 року експлуатацію нежитлових приміщень (літ.А) магазину продовольчих та непродовольчих товарів з розвантажувальною рампою за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Андрія Малишка, 25/1 до усунення допущених правопорушень;

- усунути встановлені правопорушення до 13.05. 2016.

Всі вказані документи надіслані позивачу листом від 13.04.2016 № 10/26-48/1304/02/2.

Правомірність та обґрунтованість означеного вище припису є предметом спору, який переданий на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Частиною 8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» заборонено експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію.

Також відповідно до п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, експлуатація об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.045.2011, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

За правилами п.5 вказаного Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

- подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання суб'єктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності;

- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

- перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності;

- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Також, право посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю видавати під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил встановлено пп. 3 п. 11 Порядку № 553.

За правилами п.п.16, 17 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Отже право посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю видавати обов'язкові для виконання приписи обумовлено функціями та завданнями органу державного архітектурно - будівельного контролю у сфері державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

При цьому за визначенням в ст.1 Закону України «Про основи містобудування» містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Враховуючи положення ч.2 ст.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в їх взаємозв'язку з положеннями ст.1 Закону України «Про основи містобудування», державний архітектурно-будівельний контроль, як захід, спрямований на дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, здійснюється у відношенні замовників, проектувальників, підрядників та експертних організацій, тобто суб'єктів містобудівної діяльності, тобто суб'єктів містобудівної діяльності - осіб (фізичних осіб, юридичних осіб), які здійснюють діяльність, зазначену у положеннях ст.1 Закону України «Про основи містобудування». І право посадових осіб видавати приписи пов'язано з проведенням перевірок, результатом яких є встановлення порушень у сфері містобудівної діяльності.

При цьому, припис може бути видано лише суб'єкту містобудівної діяльності, яким допущено порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Про вказане свідчать і положення п.19 Порядку №553, якими передбачено, що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил правильно видано посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю позивачеві - ТОВ «АТБ-інвест», який у спірних правовідносинах має статус суб'єкта містобудівної діяльності, є замовником будівництва за видом «Реконструкція нежитлових приміщень (літ. А) під магазин продовольчих та непродовольчих товарів з розвантажувальною рампою за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Андрія Малишка, 25/1», і у діях якого виявлено порушення ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в ході проведеної перевірки.

Позивач, не заперечуючи проти експлуатації об'єкту будівництва, стверджує, що сам факт експлуатації об'єкту орендарем ТОВ «АТБ-маркет» не може свідчити про проведення реконструкції на цьому об'єкті, і відповідач жодним чином не підтвердив факт виконання будівельних робіт станом на день проведення перевірки.

Апеляційний суд не приймає вказані доводи позивача в якості підстав для визнання протиправним оскаржуваного припису, вважає їх помилковими.

З наявних в матеріалах справи доказів в їх сукупності вбачається, що позивач - ТОВ «АТБ-Інвест» надав в оренду ТОВ «АТБ-Маркет» об'єкт нерухомості, який в установленому порядку набув статусу об'єкта будівництва в розумінні ст.4 Закону України Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», для здійснення в ньому господарської діяльності.

В свою чергу, ТОВ «АТБ-Маркет», як встановлено перевіркою, вказаний об'єкт використовує в якості магазина продовольчих та непродовольчих товарів, тобто саме в тому вигляді і за тим призначенням, з метою створення якого і була розроблена ПП «Дніпроград» і затверджена замовником - позивачем проектна документація «Реконструкція нежитлових приміщень (літ. А) під магазин продовольчих та непродовольчих товарів з розвантажувальною рампою за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Андрія Малишка. 25/1» та подана в установленому порядку декларація про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко - економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Виходячи з наведеного, факти, виявлені відповідачем під час перевірки, свідчать про фактичну реалізацію вказаного вище проекту шляхом відповідного будівництва (реконструкції) нежитлових приміщень (літ. А) за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Андрія Малишка, 25/1, і не потребують додаткового доведення з боку відповідача.

Натомість, позивач, не погоджуючись з такими обставинами, не позбавлений права спростування їх у встановленому порядку.

Стаття 71 КАС України, покладаючи обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача - суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову, разом з тим, встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (ч.1 ст.71 КАС України).

В даному випадку позивачем не подані, в матеріалах справи відсутні жодні докази, який б підтверджували наведені позивачем з цього приводу доводи.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуваний позивачем припис від 13.04.2016 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виданий Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції на законній підставі, у межах наданих йому повноважень, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його винесення.

Отже правові підстави для визнання протиправним та скасування означеного припису від 13.04.2016 відсутні, доводи апеляційної скарги в цій частині є вмотивованими.

Посилання Державної архітектурно-будівельної інспекції України на порушення судом першої інстанції норм процесуального права і необхідності заміни відповідача - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції на Державну архітектурно-будівельну інспекції України через відсутність статусу юридичної особи у Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві ДАБІ України апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» від 23.04.2014 №150 ліквідовано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві.

Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» від 09.07.2014 року №294 Державній архітектурно-будівельній інспекції наказано забезпечити здійснення її територіальними органами, що ліквідуються, функцій та повноважень, покладених на ці органи, до утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

На виконання вказаної постанови Державною архітектурно-будівельною інспекцією України прийнято наказ від 10.10.2014 №272 «Щодо діяльності деяких підрозділів Державної архітектурно-будівельної інспекції», відповідно до якого Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві забезпечує функції та повноваження територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, покладених на нього Положенням про Департамент, затвердженого наказом № 225 від 01.10.2014, на території міста Києва, з 10 жовтня 2014 року.

З наведеного вбачається, що визначальним при з'ясуванні моменту виникнення у Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції, на території міста Києва є момент набуття таких прав на підставі відповідного наказу, а не внаслідок припинення юридичної особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві шляхом правонаступництва.

Отже, на момент розгляду справи функції та повноваження територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції на території міста Києва здійснює Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від імені якого здійснено перевірку та прийнято оскаржуваний припис, а тому належним відповідачем у справі є саме Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Відповідно до вимог ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, невірно застосовано норми матеріального права, внаслідок чого відповідно до ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року у справі №804/2486/16 скасувати, прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко