Справа № 202/4310/17
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/4310/17
Провадження №2-а/202/194/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови по справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України від 22 червня 2017 року в справі про порушення митних правил №0123/110000014/17 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20610,18 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 18 квітня 2017 року позивачем, як директором ТОВ «НВП НІВА», було подано до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA110150/2017/204391, якою задекларовано в режимі імпорт наступний товар: вироби з чорних металів, устаткування для опалубки: клиновий замок для скріплення металевої опалубки - 500 шт., матеріал ВЧ40, покриття: оцинковане, за кодом української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності 73084000, ставка мита 0%, вагою нетто 1316 кг. 19 квітня 2017 року у зв'язку із спрацюванням АСАУР, для вирішення питання щодо правильності класифікації товару заявленого у вказаній вище митній декларації, до відділу класифікації товарів Дніпропетровської митниці ДФС було направлено запит №204391/КТ/10 від 19 квітня 2017 року. Згодом спеціалізованим підрозділом відповідача винесено рішення №КТ-UA-2017 про визначення коду товару від 20 квітня 2017 року, згідно якого ввезений товар являє собою «Затискний пристрій: клиновий замок для скріплення металевої опалубки - 500 шт., клиновий замок здійснює розтягуючи та стискаючі зусилля для збирання та демонтажу опалубки. Використовується в якості затиску добірних вставок некратних розмірам щитів бетонних конструкції. Клиновий замок підходить для опалубки різних виробників, як застосовується при веденні підземних, конструктивних, фасадних, оздоблювальних і покрівельних робіт. Виготовляється клиновий замок шляхом лиття в форми. Конструкція включає три елементи: клин і дві лапки. Матеріал ВЧ40, покриття оцинковане. Рік виготовлення - 2017 року, нові. Країна виробництва - RU. Торговельна марка немає даних. Виробник - ООО «МЛЗ-Стройдеталь» та класифікується за кодом УКТЗЕД на який встановлена ставка ввізного мита у розмірі 10% від вартості товару. В ході проведення перевірки встановлено, що відповідно до інформації, вказаної у доповідній записці начальника митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС від 05 квітня 2017 року № 196/04-50-67-1-40, загальна сума недоборів митних платежів до держбюджету в результаті зміни коду товарів згідно УКТЗЕД складає 6870,06 грн. 21 квітня 2017 року державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС відносно позивача було складено протокол № 0123/110150/17 про порушення митних правил за ст. 485 МК України. Постановою в.о. начальника Дніпропетровської митниці ДФС від 22 червня 2017 р. у справі № 0123/110000014/17 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20610,18 грн. В мотивувальній частині оскаржуваної постанови відповідач зазначив, що позивач з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів заявив у митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, та надав документи, що містять відомості, які стали підставою для зменшення розміру платежів на суму 6870,06 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України. Проте позивач вважає, що факт невідповідності заявленого ним в декларації коду, визначеному в подальшому митницею, сам по собі не може слугувати доказом того, що дії позивача були направлені на умисну недоплату податків та зборів. Натомість, зазначає, що декларування товару ним здійснювалось у відповідності ст.257, 264 Митного кодексу України на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар. Зазначає, що висновок відділу класифікації митниці щодо визначення коду товару згідно УКТЗЕД ґрунтується на тих саме відомостях про товар, що були задекларовані позивачем у митній декларації, будь-яких невідповідностей зазначених позивачем у декларації відомостей про товар щодо його найменування, ваги, кількості, ціни, походження, відправника тощо, під час митного оформлення не встановлено. З цих підстав вважає, що фактично підставою для притягнення позивача до відповідальності стало неправильне зазначення коду УКТЗЕД товару в поданій ним митній декларації. Разом з тим, позивач вказує на те, що відповідно до ст.485 Митного кодексу передбачена відповідальність саме за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, а не безпосередньо за неправильне зазначення такого коду. З урахуванням зазначеного вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, а відтак зазначає, що постанова №0123/110000014/17 від 22.06.2017 року підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, пояснивши, що неправильне визначення ним коду товару згідно з УКТЗЕД відбулось у складному випадку класифікації товарів, оскільки потребувало спеціальних технічних знань, що підтверджується фактом направлення товару відповідачем до відділу класифікації товарів. Таким чином, вважає, що порушення ним правил класифікації товарів (невірне визначення коду УКТЗЕД під час декларування) при наявності складного випадку класифікації та наданні ним достовірних документів, достовірної та повної інформації щодо переміщуваного товару не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.485 Митного кодексу України та не вважається порушенням митних правил.

Відповідач - Дніпропетровська митниця Державної фіскальної служби через свого уповноваженого представника 31 серпня 2017 року подав письмові заперечення на адміністративний позов. У поданих запереченнях проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що прийнята постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України є законною, оскільки ОСОБА_1 заявив у митній декларації №110150/2017/204875 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та надав митному органу документи, що містять такі відомості, які стали підставою для зменшення розміру митних платежів на суму 6870,06 грн. У судовому засідання представник відповідача заперечення підтримав в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 квітня 2017 року із Російської Федерації на митну територію України в зоні діяльності Харківської митниці ДФС відповідно до контракту від 007-17 від 05 квітня 2017 року та специфікації до нього №1 від 07 квітня 2017 року, укладених між ТОВ «МЛЗ-Стройдеталь» (Росія, Орловська обл., м. Мценськ, вул. Автомагістраль) та ТОВ «НВП НІВА» (Україна, м. Дніпро, пр. С. Нігояна, буд. 50, кв. 19) на адресу якого, згідно інвойсу № F0022 від 12.04.2017 р., CMR № 959242 від 17.04.2017 р., вантажним автомобілем державний номер НОМЕР_2 надійшов товар - клиновий замок для скріплення металевої опалубки загальною вагою нетто 1316 кг., вартістю 52750 грн., який надалі 17.04.2017 року згідно документу контролю доставки від 18.04.2017 року № UA110000/2017/909021 було доставлено в зону діяльності Дніпропетровської митниці ДФС.

19 квітня 2017 року у зв'язку із спрацюванням АСАУР, для вирішення питання щодо правильності класифікації товару заявленого у вказаній вище митній декларації, відповідачем до відділу класифікації товарів Дніпропетровської митниці ДФС було направлено запит №204391/КТ/10 від 19 квітня 2017 року.

Згодом спеціалізованим підрозділом митниці винесено рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2017 від 20 квітня 2017 року, згідно якої ввезений товар являє собою «Затискний пристрій: клиновий замок для скріплення металевої опалубки - 500 шт., клиновий замок здійснює розтягуючи та стискаючі зусилля для збирання та демонтажу опалубки. Використовується в якості затиску добірних вставок некратних розмірам щитів бетонних конструкції. Клиновий замок підходить для опалубки різних виробників, як застосовується при веденні підземних, конструктивних, фасадних, оздоблювальних і покрівельних робіт. Виготовляється клиновий замок шляхом лиття в форми. Конструкція включає три елементи: клин і дві лапки. Матеріал ВЧ40, покриття оцинковане. Рік виготовлення - 2017 року, нові. Країна виробництва - RU. Торговельна марка немає даних. Виробник - ООО «МЛЗ-Стройдеталь» та класифікується за кодом УКТЗЕД на який встановлена ставка ввізного мита у розмірі 10% від вартості товару.

21 квітня 2017 року державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС відносно позивача було складено протокол № 0123/110150/17 про порушення митних правил за ст. 485 МК України.

Постановою в.о. начальника Дніпропетровської митниці ДФС від 22.06.2017 р. у справі № 0123/110000014/17 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20610,18 грн.

Після цього позивач задекларував ввезені товари за кодом, визначеним митницею, зі ставкою ввізного мита №10, згідно ЕМД №UA110150/2017/204875 від 27 квітня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, зокрема, є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Суд зазначає, що диспозиція ст. 485 МК України передбачає заявлення в митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно ст. 485 МК України необхідно довести факт заявлення неправдивих відомостей для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД. Заявлення в митній декларації за встановленою формою необхідних даних для митного контролю, як-то зазначено у оскаржуваній постанові, відношення до складу правопорушення передбаченого ст. 485 МК України немає.

Декларування товарів за митною декларацією №110150/2017/204875 від 18 квітня 2017 року здійснювалось директором ТОВ «НВП НІВА» ОСОБА_1

Частинами 4, 5 ст. 266 МК України передбачено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Тобто, в даному випадку ОСОБА_1, який здійснював декларування товару, несе відповідальність за здійснення декларування товару, як декларант.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

У даному випадку мав місце складний випадок класифікації товару, адже документи були передані до відділу класифікації товарів, тобто до осіб зі спеціальними знаннями. У судовому засіданні позивач та представник відповідача також підтверджували цей факт.

Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис товару відповідно до товаросупровідних документів в обсязі, достатньому для його розпізнання та віднесення до коду згідно з УКТЗЕД.

В митній декларації позивачем у графі 31 вказаний опис товару, згідно із товаросупровідними документами.

Судом не було встановлено факту подання позивачем до митниці для визначення коду товару недостовірних документів, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідної для класифікації товару, оскільки при визначенні митницею коду товару були використані товаросупровідні документи надані позивачем (товаросупровідні документи). Посилання відповідача на ненадання позивачем при декларування товару усієї інформації, є безпідставним, оскільки спростовується матеріалами справи. Таким чином, у відповідача не було підстав, з урахуванням положень ст. 69 МК України, для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Отже, матеріали справи не містять доказів того, що у діях позивача наявний склад правопорушення за ст. 485 МК України - заявлення у митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Крім того, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети, а саме, неправомірне зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. Втім, у матеріалах справи відсутні жодні докази наявності у позивача умислу при заповнені графи №31 в митній декларації та визначення коду.

Судом встановлено, що при зверненні до відповідача позивач надав усі документи, передбачені статтями 69, 257 МК, з визначенням коду ввезеного на митну територію товару, що відповідав товаросупровідним документам. Ця обставина не заперечувалася у судовому засіданні представником відповідача.

При цьому, представник відповідача, заперечуючи проти позову, пояснив, що позивач був зобов'язаний попередньо самостійно вирішити питання щодо проведення додаткових досліджень ввезеного товару.

Такий довід, на думку суду, є безпідставним, оскільки він по суті скасовує можливість особи, що ввозить товар на митну територію України, на підставі офіційних товаросупровідних документів, поданих відповідно до статей 69, 257 МК, розмитнити його та випустити у вільний обіг без проведення додаткових досліджень.

Таким чином, оскільки позивач діяв суворо у межах закону, у його діях не вбачається ознак умислу. Відсутність умислу свідчить про відсутність одного з елементів суб'єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 458 МК, отже і про відсутність складу самого правопорушення.

Враховуючи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та відсутності доказів подання позивачем недостовірних документів, надання недостовірної інформації, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова № 0123/110000014/17 від 22 червня 2017 року підлягає скасуванню.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови по справі про порушення митних правил підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 94 КАС України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.9, 11, 12, 71, 86, 94, 160-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови по справі про порушення митних правил - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби в справі про порушення митних правил №0123/110000014/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України.

Стягнути з Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби,за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_3), судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Волошин Є.В.