Справа № 22-а/0690/4854/11
Суддя: Микитюк О. Ю.
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В., Гансецької І.А.

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Коростень про визнання неправомірними дій і зобовязання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Коростень

на постанову Коростенського міськрайонного суду від 04 червня 2009 року,

в с т а н о в и л а :

29 квітня 2009 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог зазначив, що є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим 1 категорії, отримує державну і додаткову пенсії згідно ст.ст. 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але в меншому розмірі, чим передбачено Законом. У звязку з відмовою відповідача привести виплату пенсій у відповідність з вимогами Закону, просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його: здійснити перерахунок пенсії, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, і встановити її в розмірі 3984 грн., а в подальшому здійснювати перерахунок пенсії відповідно до зміни мінімальної пенсії за віком.

Постановою Коростенського міськрайонного суду від 04 червня 2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача в частині відмови перерахувати та виплатити пенсію та додаткову пенсію у відповідності до вимог ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязано відповідача проводити нарахування позивачу пенсії та додаткової пенсії з 01.10.2008 року у відповідності до вимог ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення в частині задоволення позову і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач є інвалідом 2 групи і віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі статті 50 цього ж Закону, але в розмірі меншому, чим передбачено вказаними нормами.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України „Про пенсійне забезпечення виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 вищезазначеного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону інвалідам 3 групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Розрахунок пенсії позивачу здійснено виходячи із встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" розміру, що суперечить нормам вищезазначеного Закону, а тому суд обґрунтовано визнав дії управління Пенсійного фонду України протиправними в частині відмови перерахувати позивачу пенсію у відповідності до вимог ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, колегія суддів приходить висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком, а тому доводи апеляційної скарги з приводу помилкового застосування норм вказаного закону до спірних правовідносин, є безпідставними.

Постанова прийнята із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197-207, 212 КАС України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Коростень відхилити.

Залишити без змін постанову Коростенського міськрайонного суду від 04 червня 2009 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча:

Судді: