Справа № 522/22301/16-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/22301/16-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Джабурія О.В.

суддів Вербицької Н.В.

Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування рішення щодо закриття виконавчих проваджень ВП №44039362 та ВП № 44039540 від 09.08.2014 року та відновлення виконавчих проваджень за виконаними листами №1522/6724/12, які були видані Приморським районним судом м. Одеси 12.06.2014 року.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно, без належного виконання судового рішення, постановами від 09.06.2014 року були закриті виконавчі провадження ВП №44039362 та ВП № 44039540. У зв`язку з чим позивач просив скасувати вказані постанови про закриття виконавчих проваджень та відновити виконавчі дії за виконавчими листами № 1522/6724/12, що видані Приморським районним судом м. Одеси 12.06.2012 року.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні вказуючи на їх безпідставність та необґрунтованість.

Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надав пояснення стосовно заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , відповідно до яких вважає, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2012 року по справі № 1522/6724/12 була виконана у повному обсязі, а проведення перерахунку пенсії з урахуванням інших складових грошового забезпечення, крім посадового окладу, не було предметом судового розгляду. Вчинення таких дій Управлінням виходитиме за межі зобов`язань, покладених судовим рішенням. За таких обставин вважає, що підстави для відновлення виконавчих проваджень відсутні.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову Головного територіального управління юстиції в Одеській області про закриття виконавчих проваджень ВП № 44039362 та ВП № 44039540 від 09.08.2014 року та відновлено виконавчі провадження за виконавчими листами № 1522/6724/12.

На зазначену постанову від 17.05.2017 року Відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення,

Згідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, проте про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що постановою Приморського районного суду міста Одеси від 27.04.2012 року по справі №1522/6724/12 було зобов`язано ГУПФУ провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням нового посадового окладу для відповідної категорії військовослужбовців у розмірі 1720,00 грн. та сплатити позивачу суму недоотриманої пенсії. 12.06.2014 року було видано виконавчі листи №1522/6724/12.

Виконавчі документи були пред`явлені позивачем до виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Постановами головного державного виконавця Відділу ДВС Булахевіча С.В. ВП №44039362 від 16.07.2014 року та ВП №44039540 від 16.07.2014 року відкрито виконавчі провадження та ГУПФУ надано семиденний строк на добровільне виконання постанови суду.

Листом №7665/05 від 28 липня 2014 року ГУ ПФУ повідомило державного виконавця про виконання постанови суду, та зокрема, в листі було зазначено наступне:

«На підставі постанови Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2012 року, яка надійшла до головного управління 29.11.2013, та наданої 18.12.2013 Одеським обласним військовим комісаріатом довідки про розмір грошового забезпечення, ОСОБА_1 у грудні 2013 року поточного року проведено перерахунок пенсії з урахуванням розміру посадового окладу в розмірі 1720,00 грн. з 01.09.2011. «… проведення перерахунку пенсії з урахуванням (крім посадового кладу) інших складових грошового забезпечення, не було предметом судового розгляду справи, тому вчинення таких дій головним управлінням виходитиме за межі зобов`язань, покладених судовим рішенням.

«Отже, зобов`язання, покладені постановою Київського районного суду м. Одеса від 27.04.2012 виконані головним управлінням в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Фонду.»

«… після проведеного згідно рішенням суду перерахунку розмір Вашої пенсії зменшився, виплата пенсії здійснюється в раніше обчисленому розмірі. Відповідно, недоотриманої суми пенсії немає».

На підставі вищевказаного листа ГУ ПФУ державним виконавцем 04 серпня 2014 року були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП №44039362 та ВП №44039540 на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погодившись з рішенням державного виконавця, позивачем 26.07.2016 року, до начальника Відділу ДВС Темнохуд А.В. було надіслано відповідну скаргу.

09 серпня 2016 року, начальником Відділу ДВС було винесено постанову про відмову у задоволенні скарги та визнання дій державного виконавця такими, що проведені у відповідності до вимог статей 11, 17, 19, 20, 25, 49, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Частиною 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України №4-рп/2015 від 13 травня 2015 року зроблено правовий висновок щодо положень статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за яким «Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій. Згідно з частиною третьою статті 43 Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом, та членам їх сімей обчислюються з урахуванням, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій в розмірах, установлених законодавством.

Положеннями частини 3 статті 63 Закону передбачено підстави для перерахунку пенсій та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для їх перерахунку. Так, усі призначені за Законом пенсії підлягають перерахунку, у тому числі, у зв`язку із введенням для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Аналіз наведених положень Закону вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63 ).».

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, судом першої інстанції було вірно зазначено, що, враховуючи правові висновки Конституційного Суду України, дії відповідача стосовно закриття виконавчих проваджень ВП №44039362 та ВП №44039540 та при розгляді відповідної скарги, а також дії ГУ ПФУ при проведенні перерахунку пенсії позивача, є протиправними і суперечать правовому висновку Конституційного Суду України.

Тобто, неврахування ГУ ПФУ при проведенні перерахунку пенсії позивача всіх видів грошового забезпечення, що зазначені в довідці ООВК від 18.12.2013 року, не є повним виконанням судового рішення, у зв`язку з чим закриття виконавчих проваджень ВП №44039362 та ВП №44039540 відповідачем є необґрунтованим та протиправним рішенням і порушує положення Конвенції про захист прав людини, статті 124 Конституції України, норми Закону України «Про виконавче провадження», статті 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Колегія суддів не приймає доводи апелянта, оскільки вони суперечать положенням Конвенції про захист прав людини, статтю 124 Конституції України, норми Закону України «Про виконавче провадження», статті 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і не відповідають правовому висновку Конституційного Суду України.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,
УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія
Суддя: Н.В.Вербицька
Суддя: А.В.Крусян