Справа № 802/1368/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 жовтня 2017 р. Справа № 802/1368/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

представника відповідача: Олійниченка О.В.

без участі позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області

про: визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що на його адресу була направлена постанова Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про застосування адміністративно - господарського штрафу АВ №0030309 від 27.06.2017. Однак, вказаною постановою не визначено у чому полягають порушення саме ОСОБА_2 або інші докази, які б свідчили про допущені позивачем порушення вимог законодавства. Також, обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається, що йому не було відомо жодних обставин щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, а тому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову АВ №0030309 від 27.06.2017, якою накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце судового засідання був завчасно та належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме ухвала суду від 05.10.2017, якою призначено справу до розгляду на 18.10.2017.

Відповідно до заяви за вх.№19879 останній просить суд розгляд справи здійснювати без його участі, окремо зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечував посилаючись на те, що Управління Укртрансбезпеки діяло в межах та у відповідності до положень чинного законодавства, а тому у задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до направлень на перевірку від 29.05.2017 №027329, 31.05.2017 державними інспекторами ВОК на автомобільній дорозі М-21 Житомир - Могилів-Подільський 149 км проведено перевірку транспортного засобу марки RENAULT 385 TI, номерний знак НОМЕР_1. За результатами перевірки відповідачем складено акт АВ №030281 від 31.05.2017 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Як слідує із акту АВ №030281 від 31.05.2017, під час перевірки транспортного засобу марки RENAULT 385 TI, номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2, виявлено порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у тому числі надання послуг з перевезення вантажу (відсів) без оформлених документів, а саме без товарно - транспортних накладних на вантаж.

На підставі виявлених порушень Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу АВ №0030309 від 27.06.2017, якою постановлено стягнути з ОСОБА_2 адміністративно - господарський штраф в сумі 1700 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон №2344-14) .

Із положень статті 48 Закону №2344-14 випливає, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Вказана законодавча норма кореспондується з обов'язком водія, який визначений у статті 49 Закону та полягає у тому, що він повинен мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Відтак, здійснюючи внутрішнє вантажне перевезення водій позивача повинен був на вимогу інспекторів Укртрансбезпеки пред'явити наступні документи:

1) посвідчення водія відповідної категорії;

2) реєстраційні документи на транспортний засіб;

3) товарну-транспортну накладну або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

В силу положень ст. 1 вказаного вище Закону, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; а водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно частини першої статті 60 Закону №2344-14, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, серед іншого, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із аналізу вищенаведених норм видно, що адміністративно - господарські штрафи застосовуються за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за відсутність ТТН на вантаж.

Оцінюючи позицію позивача щодо не повідомлення його про виявлені під час перевірки порушення, тому відсутні підстави для прийняття оскаржуваного рішення, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Як слідує з матеріалів справи, 31.05.2017 в ході проведення перевірки ТЗ, належного позивачу, було встановлено порушення ст. 48 Закону №2344-14. В графі Акту №030281 "пояснення водія про причини порушення", останній ознайомився з Актом, від пояснень та підпису відмовився.

06.06.2017 року Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області сформовано повідомлення №19/2135-17, яким повідомлено ОСОБА_2 про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, який призначено на 27.06.17 з 11-ої до 17-ої години в приміщенні управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області. Вказаним повідомленням запропоновано з'явитись позивачу особисто або направити іншу уповноважену особу.

Як свідчать матеріали справи, вказане повідомлення №19/2135-17 направлено на адресу позивача та згідно поштового повідомлення про вручення 12.06.2017 отримано ОСОБА_2 за підписом, про що свідчить відповідна відмітка.

З огляду на викладене позивач був завчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, а тому суд перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, оцінивши мотиви наведені в адміністративному позові, суд доходить висновку, що мотивація та докази, на які посилається позивач, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до статті 94 КАС України, особі, що не є суб'єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволені адміністративного позову - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна