Справа № 489/5805/16-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/5805/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кирильчук О.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області на постанову Ленінського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправними рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними рішення начальника управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Миколаєва від 09 вересня 2016 року №71/1 та про утримання надміру виплачених сум пенсій від 11 листопада 2016 року №91/3, скасувати вказані рішення та зобов'язати останнього відновити йому розмір пенсії, оскільки з його боку не було зловживань при призначенні пенсії, а тому відсутні підстави для зменшення розміру пенсії та стягнення надміру виплаченої суми пенсії.

Постановою Ленінського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2017 року визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Миколаєва від 11 листопада 2016 року №91/3.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду пенсійний орган подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 з 16.06.2011 року є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Миколаєва.

Відповідно до рішення начальника управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Миколаєва від 09 вересня 2016 року №71/1, останнім вирішено пенсійну виплату ОСОБА_1 з жовтня 2016 року проводити без врахування довідки про заробітну плату від 02.06.2011 року №38, виданої ППФ «Игдем». За умови підтвердження первинними документами достовірності видачі довідки про заробітну плату та періодів роботи в ППФ «Игдем», пенсійну виплату ОСОБА_1 буде поновлено в раніше встановлених розмірах.

05 жовтня 2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із скаргою на вказане рішення від 09 вересня 2016 року та просив скасувати це рішення та надати розпорядження про відновлення їй пенсійної виплати в розмірі, що передував прийняттю цього рішення.

Рішенням начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07 листопада 2016 року №1335-К-07 скаргу позивача залишено без задоволення.

Згідно з рішенням начальника управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Миколаєва від 11 листопада 2016 року №91/3, за ОСОБА_1 утворилася переплата в розмірі 39802,71 грн., яка підлягає поверненню відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Підставою для утримання переплати стало непідтвердження протягом місяця з дня прийняття рішення від 09 вересня 2016 року №71/1 первинними документами достовірності відображених даних у виданій ППФ «Ігдем» довідці від 02.06.2011 року №38, яка використовувалась при обчисленні пенсії.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваному рішенні 11 листопада 2016 року №91/3 обґрунтованих обставин щодо зловживання з боку пенсіонера при зверненні його із заявою про призначення пенсії не наведено та допустимими доказами не підтверджено обізнаність позивача щодо недостовірності даних довідки ППФ «Ігдем» від 02.06.2011 року №38, які враховувались при обчисленні пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. В жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв'язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Отже, пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Відповідно до статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку позивача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії.

Також відповідачем не доведено, та не встановлено в ході розгляду справи, що довідка, яка, як стверджує відповідач, містила недостовірну інформацію щодо заробітної плати позивача, була написана або виправлена саме ним, а тому відповідачем не доведено факт вчинення зловживань з боку позивача, що призвело до безпідставної виплати йому надміру виплаченої пенсії.

Зі змісту даних законодавчих норм вбачається, що необхідною умовою для стягнення надмірно виплачених сум пенсії є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера щодо підроблених документів або подання свідомо неправдивих відомостей.

Слід зазначити, що факт підробки документа та використання підробленого документа може бути підтверджений вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили, однак, в даному випадку, такий вирок суду відсутній.

Зважаючи на наведене колегія суддів вважає, що відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень та на якого, у відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок доказування правомірності своїх рішень та дій, не надано належних доказів, які б підтверджували зловживання з боку позивача або подання останнім недостовірних даних при призначенні та отриманні ним пенсії, а тому дії відповідача щодо примусового щомісячного утримання з пенсії позивача сум переплати пенсії є неправомірними, а оскаржуване рішення про стягнення надміру виплачених сум пенсій є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Щодо позовної вимоги позивача про скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Миколаєва від 09.09.2016 року №71/1, колегія суддів зазначає, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому відповідно до пункту 13.1. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013, № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2017 року у справі № 489/5805/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин