Справа № 820/2847/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 жовтня 2017 р. № 820/2847/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.

позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області про визнання нечинними висновків та протиправними дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати не чинним п. 3 ОСОБА_4 службового розслідування від 03.04.2015 року та зобов'язати ГУ НП в Харківській області викласти його у наступній редакції: Визнати, що молодший сержант міліції ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, отримала мінно-вибухове поранення, відкриту травму грудної клітини, проникаюче осколкове поранення грудної клітини з розривом лівої легені, множинні поранення м'яких тканин грудної клітини та спини, травматичний шок в період проходження служби при виконанні службових обов'язків;

- визнати не чинним п. 4 ОСОБА_4 службового розслідування від 03.04.2015 року та зобов'язати ГУ НП в Харківській області надати остаточну кваліфікацію тілесних ушкоджень, отриманих позивачем 06.03.2015 року для відображення у Послужному списку позивача;

- визнати не чинним ОСОБА_4 нещасного випадку, складеного 10.04.2015 року щодо питання кваліфікації нещасного випадку та складання актів за формою Н-1 та зобов'язати ГУ НП в Харківській області скласти акт за формою Н-1 і надати остаточну кваліфікацію нещасного випадку від 06.03.2015 року для відображення у Послужному списку позивача;

- визнати протиправними дії щодо невнесення в Послужний список відомостей щодо поранення позивача, отриманих 06.03.2015 року та зобов'язати УКЗ ГУ НП в Харківській області внести відомості до Послужного списку позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2017 року замінено відповідача ОСОБА_5 управління Національної поліції в Харківській області на належного - Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що проходила службу в міліції з 29 квітня 2014 року на посаді міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Харків-1 ГУМВС України в Харківській області, з 07.11.2015 року в Національній поліції на посаді поліцейського БПСПОП "Харків ГУНП в Харківській області. 06.03.2015 року приблизно о 12.00 по вул. Познанській, навпроти буд. № 2 відбувся вибух належного позивачці автомобіля шляхом його підриву міною СПМ. Водієм в той момент був її чоловік, капітан міліції ОСОБА_6, командир батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Слобожанщина ГУ МВС України в Харківській області, а на пасажирському місці перебувала позивачка. В цей час вони направлялися до будинку Культури міліції на святковий концерт до дня 8 березня, на який було запрошено позивачку.

Вищевказана подія занесена до ЄРДР за № 0000030 від 06.03.2015 року з правовою кваліфікацією ст. 348 КК України (вбивство або замах на вбивство працівника чи його близьких родичів у зв'язку з виконанням цим працівником службових обов'язків).

03.04.2015 року ГУ МВС України в Харківській області складено ОСОБА_4 службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_6 та молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 У п. 3 вказаного ОСОБА_4 зазначено, що ОСОБА_1 отримала поранення в період проходження служби при обставинах, не пов'язаних з виконанням службових обов'язків та у п. 4 зазначено, що остаточну кваліфікацію отримання ОСОБА_6 та ОСОБА_1 тілесних ушкоджень відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 № 1346 визначити після прийняття рішення за кримінальним провадженням.

10.04.2015 року комісією, створеною наказом ГУМВС України в Харківській області складено ОСОБА_4 розслідування групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року за формою Н-5*. У висновках вказаного акту вказано, що питання кваліфікації нещасного випадку та складання актів за формою Н-1*(НТ*) відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 № 1346 буде прийнято після прийняття рішення прокуратурою Московського району м. Харкова за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР 06.03.2015р. за № 0000030.

10.04.2015 року завершено судово-медичну експертизу № 199-А/15 від 10.03.2015 року та доведено тяжкість поранень, отриманих позивачем під час вибуху власного автомобілю 06.03.2015 року. 01.07.2015 року закінчено судову вибухотехнічну експертизу висновком експерта № 68/2015 від 01.07.2015 року щодо події від 06.03.2015 року.

З вказаними пунктами ОСОБА_4 від 03.04.2015 та висновком акту від 10.04.2015 позивачка не згодна, та вважає, що в них повинна бути вказана остаточна кваліфікація тілесних ушкоджень які вона отримала, зазначено, що отримані вони в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, та складено акт за формою Н-1. Оскільки, військово-лікарською комісією, УКЗ ГУ НП в Харківській області не визнано інвалідності, втрати працездатності або часткової втрати працездатності без визнання інвалідності, жодних страхових виплат або належної компенсації від ГУМВС України в Харківській області або ГУ НП в Харківській області позивачем не було отримано. Вважає, що ОСОБА_4 службового розслідування від 03.04.2015 року та ОСОБА_4 нещасного випадку від 10.04.2015 року складено з порушеннями її прав, як наслідок дана подія не має відображення у Послужному списку позивача, що призвело до невиплати їй страхових виплат, порушення соціального захисту з боку Держави.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача, в судовому засіданні з поданим позовом не погодився, в обґрунтування заперечень посилається на наявність законодавчо визначених підстав для прийняття оскаржуваного висновку, акту та не внесення інформації про стан тілесних ушкоджень до послужного списку позивачки, а тому у позові просив відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 03.04.2015 року посадовими особами Головного управління МВС України у Харківській області, на підставі наказу від 11.03.2015 року №300 Про призначення службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_6 та молодшим сержантом міліції ОСОБА_1В.", складено ОСОБА_4 службового розслідування.

Зазначеним ОСОБА_4 в частині, що стосується позивачки, визначено, що 06.03.2014 року капітан міліції ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримала: мінно-вибухове поранення, відкриту травму грудної клітини, проникаюче осколкове поранення грудної клітини з розривом лівої легені, множинні поранення мяких тканин грудної клітини та спини, травматичний шок в період проходження служби при обставинах, не пов'язаних з виконанням службових обовязків; остаточну кваліфікацію отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 року №1346, визначити після прийняття рішення за кримінальним провадженням № 0000030.

Окрім того, як встановлено судом з наявного в матеріалах справи ОСОБА_4 розслідування групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 приблизно о 11 годині 45 хвилин з командиром батальйону ПСМОП Слобожанщина ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_6 та міліціонером взводу № 1 роти №1 БПСМОП Харків-1 ГУМВС України в Харківській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_3, від 10.04.2015 року, складеного за формою Н-5*, проведено розслідування.

Так, у вказаних ОСОБА_4 від 03.04.2015р. та ОСОБА_4 від 10.04.2015р. встановлено обставини нещасного випадку.

А саме: 06.03.2015 приблизно о 12 годині 35 хвилин до чергової частини ГУМВС України в Харківській області з Московського РВ ХМУ надійшла інформація про те, що 6 березня 2015 року об 11 годині 45 хвилин до вказаного РВ надійшло повідомлення чергового ДСНС в Харківській області про вибух в районі будинку № 2 по вул. Познанська (Московський район) м. Харкова автомобіля "Фольксваген - Транспортер, д/н НОМЕР_1, 1999 року випуску, білого кольору (транспортний засіб зареєстрований на ОСОБА_1В.)

Розслідуванням встановлено, що під час вибуху у вищезазначеному автомобілі перебували у якості водія капітан міліції ОСОБА_6 та молодший сержант міліції ОСОБА_1

У зазначеному акті з пояснень ОСОБА_6, вбачається, що він 05.03.2015 приблизно о 22 годині, як завжди, поставив автомобіль на парковку біля супермаркету Посад навпроти свого дому. Вранці, 06.03.2015 о 07:00, за ним додому приїхав на службовому автомобілі заступник БПСМОП лейтенант міліції ОСОБА_7 та вони о 08:00 прибули до БПСМОП для проведення інструктажу добового наряду та проведення наради з керівним складом батальйону. О 10:30 ОСОБА_7 відвіз його додому, де він з дружиною сіли до її автомобілю "Фольксваген Транспортер та вирушили у БК міліції на святкові заходи, присвячені 8 Березня. Проїжджаючи повз будинку №2 по вул. Познанській, пролунав вибух їх автомобіля.

Внаслідок вибуху ОСОБА_6 та ОСОБА_1 отримали мінно- вибухові поранення та в тяжкому стані були доставлені до ХМКЛШНМД ім. проф. ОСОБА_8. ОСОБА_6 госпіталізований з діагнозом: мінно - вибухові поранення, відкриті осколкові поранення правої плечової кістки, множинні осколкові поранення правої верхньої кінцівки, правою стегна, чужорідні тіла в правій верхній кінцівці.

ОСОБА_1 госпіталізована з діагнозом: мінно-вибухове поранення, відкрита травма грудної клітини, проникаюче осколкове поранення грудної клітини з розривом лівої легені, множинні поранення мяких тканин грудної клітини та спини, травматичний шок.

За попередніми висновками спеціалістів вибухотехніків НДЕКЦ при ГУМВС в області під автомобілем ОСОБА_1 було встановлено дві спеціальні прилипаючи міни (СПМ), маса вибухової речовини 1 кг тротилу.

Подію зареєстровано у Московського РВ ХМУ до ЖЄО за № 5396. 06.03.2015 за вказаним фактом прокуратурою Московського району м. Харкова внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження за №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України (замах на вбивство працівника правоохоронного органу чи його близьких родичів у звязку з виконанням цим працівником службових обовязків)

У ОСОБА_4 від 03.04.2015р. також вказано, що молодший сержант міліції ОСОБА_1, згідно з даними графіку несення служби на березень 2015 року розрахунку сил та засобів, журналу видання табельної вогнепальної зброї БПСМОП ГУМВС в Харківській області, 06.03.2015 знаходилась поза службою (вихідний день, після чергування).

ОСОБА_9 від 10.04.2015р. вирішено, що питання кваліфікації нещасного випадку та складання актів за формою Н-1*(НТ*) відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 №1346 Про затвердження порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України буде прийнято після прийняття рішення прокуратурою Московського району м. Харкова за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР 06.03.2015 за № 0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне:

Матеріалами справи встановлено, що наказом ГУ МВС України у Харківській області №300 від 11.03.2015 року, призначено службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України у Харківській області капітаном міліції ОСОБА_6 та молодшим сержантом міліції ОСОБА_1

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року N 230 затверджено інструкцію Про порядок проведення службових розслідувань (далі - Інструкція №230)

Зазначена Інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Інструкцією визначено, що службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин; особи РНС - особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України.

Пунктом 2.2. Інструкції передбачено, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником, у тому числі, у разі реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення; 2.2.6. Загибелі або травмування особи РНС.

У Московському РВ ХМУ ГУМВС у Харківській області у ЖЄО зареєстровано зазначену подію за №5396 від 06.03.2015 року та відкрите кримінальне провадження №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

Наказом ГУМВС в області від 11.03.2015 року № 300 призначено проведення службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_6 та молодшим сержантом міліції ОСОБА_1

Відповідно до п. 8.1. Інструкції №230 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Пунктом 8.4. Інструкції №230 встановлено, що у резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень, кваліфікації отриманих тілесних ушкоджень, обставин загибелі (смерті) осіб РНС, списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про направлення матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у п. 4 ОСОБА_4 службового розслідування від 03.04.2015 р., призначеному та проведеному згідно Інструкції №230, комісія відповідно до приписів вказаної Інструкції, повинна була вказати кваліфікацію отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_1, а не відкладати визначення кваліфікації отриманих тілесних ушкоджень, після прийняття рішення за кримінальним провадженням № 0000030.

Щодо п. 3 ОСОБА_4 від 03.04.2015 року, в якому вказано, що 06.03.2014 молодший сержант ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримала: мінно-вибухове поранення, відкриту травму грудної клітини, проникаюче осколкове поранення грудної клітини з розривом лівої легені, множинні поранення м'яких тканин грудної клітини та спини, травматичний шок в період проходження служби при обставинах, не повязаних з виконанні службових обов'язків, суд зазначає наступне:

В описовій частині вказаного ОСОБА_4 встановлено, що 06.03.2014 р. ОСОБА_6 з дружиною сіли до її автомобілю "Фольксваген Транспортер та вирушили у БК міліції на святкові заходи, присвячені 8 Березня. Проїжджаючи повз будинку №2 по вул. Познанській, пролунав вибух їх автомобіля.

Також вказано, що молодший сержант міліції ОСОБА_1, згідно з даними графіку несення служби на березень 2015 року розрахунку сил та засобів, журналу видання табельної вогнепальної зброї БПСМОП ГУМВС в Харківській області, 06.03.2015 знаходилась поза службою (вихідний день, після чергування). Вказану обставину позивачка не заперечувала, однак зазначила, що 06.03.2014р. перебуваючи після чергування, о 11 год. 45 хв. направлялася до будинку Культури міліції на святковий концерт, присвячений 8 Березня, куди була запрошена. Вказана обставина, також встановлена у ОСОБА_4 службового розслідування від 03.04.2014р. та ОСОБА_4 розслідування групового нещасного випадку від 10.04.2015р., також зазначено, що ОСОБА_1 знаходилась у форменому одязі спецпідрозділів МВС України.

Суд зазначає, що Інструкції №230 у ОСОБА_4 службового розслідування, взагалі не передбачено встановлення питання чи перебувала особа в період проходження служби чи поза її межами при обставинах, повязаних або не повязаних з виконанні службових обов'язків, а також не встановлені критерії за якими можна зробити вказані висновки. Однак у п. 3.9. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346 (в редакції, що діяла на час отримання тілесних ушкоджень) встановлено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків", якщо він стався в період проходження служби під час: перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - роботи) протягом робочого часу або, за дорученням керівника, в неробочий час; прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами або до будь-якого об'єкта за дорученням керівника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 06.03.2014р. ОСОБА_1 прямуючи до будинку Культури міліції на святковий концерт, присвячений 8 Березня, за дорученням керівника, перебувала при виконанні службових обов'язків.

Крім того, відповідно до п.1.3. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року N 1346(далі Порядок №1346) розслідування нещасних випадків (в тому числі поранень), що сталися з особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів системи МВС України, проводиться з урахуванням цього Порядку.

Пунктом 1.4. Порядку визначено, що розслідування та облік аварій в органах і підрозділах внутрішніх справ, а також професійних захворювань, що сталися з військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів, особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ України (далі - працівники), відбувається згідно з діючими нормативно-правовими актами.

Розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки) пункт 2.1. Порядку.

Пунктом 4.1. Порядку визначено, що спеціальному розслідуванню підлягають: випадки загибелі працівників; групові нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від тяжкості ушкодження їх здоров'я; випадки смерті в підрозділі; випадки зникнення працівників; нещасні випадки з тяжкими наслідками, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого (за рішенням служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України).

У п. 4.2. Порядку вказано, що про груповий нещасний випадок (у тому числі поранення), випадок загибелі працівника, випадок природної смерті в підрозділі, а також про випадок зникнення працівника керівник підрозділу зобов'язаний негайно (у встановленому порядку) направити повідомлення за встановленою формою (додаток 8): черговій частині органу, до сфери управління якого належить підрозділ; відповідному органу прокуратури за місцем виникнення нещасного випадку; відповідній службі державного нагляду за охороною праці системи МВС України (служба охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС терміново повідомляє відділ державного нагляду за охороною праці Департаменту матеріального забезпечення МВС); відповідній СЕС системи МВС України - у разі виявлення гострих професійних захворювань (отруєнь); відповідному органу з питань захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та іншим органам (у разі необхідності). Зазначені органи (організації) повідомляють про відповідну подію свої вищі органи (організації ) згідно з установленим порядком.

Відповідно до п. 4.3. зазначеного Порядку, спеціальне розслідування групового нещасного випадку, нещасного випадку зі смертельним наслідком, випадку зникнення працівника підрозділу організовує наказом (розпорядженням) керівник органу, до сфери управління якого належить цей підрозділ.

До складу комісії із спеціального розслідування включаються заступник керівника органу, до сфери управління якого належить цей підрозділ (голова комісії) та представники: служб внутрішньої безпеки та розслідувань, державного нагляду за охороною праці системи МВС України, управління (відділу) роботи з персоналом, органу, до сфери управління якого належить підрозділ, керівник підрозділу, де стався випадок. У разі необхідності до складу комісії включаються представники інших підрозділів. При груповому нещасному випадку (у тому числі поранення), коли серед постраждалих є працівник, що працює за наймом, до складу комісії зі спеціального розслідування включаються, за погодженням, представники територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що трапився під час виконання оперативно-розвідувальних завдань, ліквідації масових безпорядків, за рішенням керівника органу, до сфери управління якого належить підрозділ може мати інший склад.

Залежно від конкретних умов (характеру і можливих наслідків аварії тощо) до складу комісії можуть включатися представники інших відомств, місцевого органу виконавчої влади, профспілкових організацій, членами яких є потерпілі.

Так, начальником генерал-майором міліції ОСОБА_10 винесено наказ від 23.03.2015 року № 355, яким затверджено склад комісії для розслідування нещасного випадку у складі: голови - заступника начальника ГУМВС України в Харківській області полковника міліції ОСОБА_11; членів комісії: начальника УМЗ ГУМВ України в Харківській області, полковника міліції ОСОБА_12; старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ ГУМВС України в Харківській області підполковника міліції ОСОБА_13; завідувача сектору охорони праці УМЗ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_14; завідувача сектору, юридичного забезпечення ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_15; заступника начальника НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_16; голови Харківської обласної організації профспілки атестованих працівників ШС України підполковника міліції ОСОБА_17 Пунктом 2 зазначеного наказу залучено до розслідування старшого оперуповноваженого в ОВС УВБ в Харківській області ДВБ МВС України підполковника міліції ОСОБА_18 (за погодженням).

Наявним у матеріалах справи протоколом №2 від 08.04.2015 року вирішено: розглянувши матеріали розслідування нещасного випадку 06.03.2015 з капітаном міліції ОСОБА_6 та молодшим сержантом міліції ОСОБА_1 комісія вирішила, що питання кваліфікації нещасного випадку та складання актів за формою Н-1*(НТ*) відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 №1346 Про затвердження порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України буде прийнято після прийняття рішення прокуратурою Московського району м. Харкова за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР 06.03.2015 за №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, аналогічні висновки вказані і в ОСОБА_10.

Відповідно до п. 3.8. Порядку Комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю;

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Згідно додатку 4 до Порядку № 1346 у ОСОБА_4 акту Н-5* зазначаються особи, у тому числі потерпілий, чиї дії або бездіяльність призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення). Перелічуються конкретні порушення вимог законодавчих і нормативно-правових актів про охорону праці, посадових інструкцій тощо (із зазначенням статей, параграфів та пунктів).

У разі, коли порушення допущено працівниками іншого підрозділу або сторонньою особою, цей факт обов'язково зазначається в цьому пункті.

Наприкінці розділу подаються пропозиції щодо притягнення до відповідальності осіб, унаслідок дій або бездіяльності яких стався нещасний випадок.

Зазначається один з таких висновків про нещасний випадок (у тому числі поранення), а саме:

- нещасний випадок (у тому числі поранення) стався в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків;

- нещасний випадок (у тому числі поранення) стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків;

- нещасний випадок (у тому числі поранення) стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю.

Крім того, у висновку зазначається, що складається акт за формою Н-1* або НТ*. Наприкінці акта робиться запис про зустріч членів комісії з розслідування з потерпілими або членами їх сімей, розгляд на місці питань надання соціальної і матеріальної допомоги, роз'яснення потерпілим та членам їх сімей їхніх прав відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 4.5. Порядку визначено, що спеціальне розслідування нещасних випадків (у тому числі поранень) проводиться протягом не більше 10 робочих днів. У разі необхідності встановлений термін може бути продовжений керівником органу, який призначив розслідування.

За результатами розслідування складається акт спеціального розслідування за формою Н-5*, а також оформляються інші матеріали, передбачені пунктом 4.13 цього Порядку, у тому числі карта обліку професійного захворювання на кожного потерпілого, якщо нещасний випадок пов'язаний з гострим професійним захворюванням (отруєнням).

В акті спеціального розслідування нещасного випадку, який стався внаслідок аварії, зазначаються категорія аварії та розмір заподіяної під час цієї аварії матеріальної шкоди.

Акт спеціального розслідування підписується головою і всіма членами комісії із спеціального розслідування. У разі незгоди зі змістом акта член комісії у письмовій формі викладає свою окрему думку.

Акт за формою Н-1* (НТ*) на кожного потерпілого складається відповідно до акта спеціального розслідування у двох примірниках, підписується головою та членами комісії із спеціального розслідування і затверджується керівником вищого підрозділу протягом доби після одержання цих документів.

Судом з наданого до матеріалів справи акту розслідування групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 приблизно о 11 годині 45 хвилин з командиром батальйону ПСМОП Слобожанщина ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_6 та міліціонером взводу № 1 роти №1 БПСМОП Харків-1 ГУМВС України в Харківській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_3 за формою Н-5*, складений 10.04.2015 року встановлено, що перевірка проведена у період з 23.03.2015 року по 10.04.2015 року. У висновку акту вказано, що питання кваліфікації нещасного випадку та складання актів за формою Н-1*(НТ*) відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 №1346 Про затвердження порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України буде прийнято після прийняття рішення прокуратурою Московського району м. Харкова за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР 06.03.2015 за № 0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у п. 6 ОСОБА_4 від 10.04.2015 року за формою Н-5*, комісією з розслідування групового нещасного випадку, в порушення Порядком № 1346 не зроблені остаточні висновки передбачені вказаним Порядком.

Крім того, відповідно до приписів вищезазначеного Порядку, керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів, тобто відповідач протягом доби після одержаних матеріалів, повинен був на дотримання вимог цього порядку скласти акт формою Н-1* (НТ*) на кожного потерпілого у тому числі на ОСОБА_6

Позивачем у ході судового засідання зазначено, що відповідачем у порушення приписів Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, актів за формою Н-1* та НТ* не складалися.

Суд зазначає, що до матеріалів адміністративної справи не було надано ані акту за формою Н-1*, ані акту за формою НТ*.

Доказів, які б підтверджували продовження терміну спеціального розслідування нещасних випадків (що зумовлюють відстрочення складання згаданих актів), відповідачем також не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2017р. витребувано у Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області, належним чином завірені копії матеріалів службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_19.

Проте, представник відповідача у судовому засіданні повідомила, що надати запитувані судом матеріали не вбачається можливим, через їх відсутність, через ліквідацію МВС.

Стосовно позовної вимоги щодо зобовязання відповідача внести відомості про поранення до послужного списку ОСОБА_20 суд зазначає наступне.

У матеріалах справи наявні письмові звернення ОСОБА_20 до ГУ НП у Харківській області стосовно внесення до особової справи та послужного списку відомостей про поранення під час проходження служби в ОВС керівником УКЗ ГУНП в Харківській області.

Листом від 05.02.2017 року ОСОБА_1О надано відповідь, зі змісту якої вбачається, що після прийняття остаточного рішення за кримінальним провадженням буде розглянуто питання про внесення до послужного списку особової справи відомостей про отримання нею поранення.

Представник відповідача заперечуючи проти вказаної позовної вимоги послалася на норми Наказу МВС України від 30.12.2005 року № 1276.

Так, наказом МВС України від 30.12.2005 року № 1276 затверджено Інструкцію з організації обліку кадрів у системі МВС України, згідно з п. 3 якої визначено порядок оформлення та ведення особових справ, що складається з п'яти частин, у яких зберігаються: у першій частині - послужний список (додаток 2), висновки комісії по визначенню вислуги років для виплати надбавки за вислугу років, про підтвердження окремих періодів служби, довідка ф. 1.

Послужний список це документ, що відображає проходження служби особами рядового і начальницького (офіцерського) складу органів внутрішніх справ. Він складається на підставі паспортних відомостей, перевіреної анкети, автобіографії, військового квитка, трудової книжки, наказів та інших документів кандидата на службу.

Внесення до послужного списку відомостей, не передбачених його формою, забороняється.

Відповідно до приписів п. 3.2.9. зазначеної Інструкції, до пункту 13 заносяться відомості про поранення, контузії та інші травми, отримані в період бойових дій на підставі документів, виданих лікувальними установами, військовими частинами та архівами.

Однак, суд звертає увагу, що згідно з ст.79 Закону України ««Про Національну поліцію» проходження служби поліцейським відображається в його особовій справі.

До особової справи вноситься автобіографічна інформація поліцейського та членів його сімї, інформація про проходження служби, трудову діяльність та інша інформація, що характеризує професійні, освітні та особисті якості особи, місце її проживання, а також інша необхідна інформація, визначена законом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок формування та ведення особових справ поліцейських визначає Міністр внутрішніх справ України.

Наказом МВС України від 12.05.2016 № 377 затверджений Порядку формування та ведення особових справ поліцейських. Згідно з розділом 1 вказаного Порядку особова справа є документом, в якому відображається проходження служби поліцейським.(п.2) До особової справи вноситься автобіографічна інформація поліцейського та членів його сімї, інформація про проходження служби, трудову діяльність та інша інформація, що характеризує професійні, освітні та особисті якості особи, місце її проживання, а також інша необхідна інформація, визначена законом та іншими нормативно-правовими актами. (п.3) Особові справи поліцейських формуються та ведуться підрозділами кадрового забезпечення органів та підрозділів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі органи поліції), за встановленою формою.(п.4)

Відповідно до розділу 2 Порядку особова справа поліцейського складається з пяти частин, у яких зберігаються: 1) у першій частині послужний список (додаток 2)

Відповідно до п. 6 Р.3 Порядку внесення до особових справ змін та доповнень, що не підтверджені відповідними документами, не допускається.

Згідно з додатком 2 до вказаного Порядку у п. 14 послужного списку зазначаються поранення, травми і контузії, отримані під час виконання службових обовязків (характер поранення, коли і де отримано).

Наказом № 37 о/с від 07.11.2015р. ОСОБА_1 призначена на посаду сержанта поліції (в порядку переатестації).

ОСОБА_4 судово-медичної експертизи встановлено, що наявні у ОСОБА_1 ушкодження утворилися внаслідок дії металевих осколків при вибуховій травмі. Пунктом 3 службового розслідування від 03.04.2015 року встановлено, що саме в період проходження служби ОСОБА_1 отримала: мінно-вибухове поранення, відкриті осколкові поранення правої плечової кістки, множинні осколкові поранення правої верхньої кінцівки, правого стегна, чужорідні тіла в правій верхній кінцівці.

Таким чином, з урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у відповідача наявні підстави для внесення до послужного списку ОСОБА_20 запису щодо її поранення, отриманого в результаті групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року, на підставі Порядку формування та ведення особових справ поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 12.05.2016 № 377.

А отже, позовні вимоги в частині зобовязання відповідача внести до послужного списку ОСОБА_20 запис щодо її поранення, отриманого в результаті групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. у справі № 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) розтлумачено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", а саме зазначено, що цей термін треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Законний інтерес - це юридичний інтерес, що заснований на законі і випливає з нього, схвалюється ним, хоча і не закріплений у конкретних правових нормах. Так можна говорити про загальні законні інтереси осіб - учасників адміністративного процесу (досягнення юридично значущого результату, прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі) і персоніфіковані законні інтереси (інтерес особи у встановленні конкретних фактів, що доводять його невинність у вчиненні адміністративного правопорушення або обґрунтовують його позицію у зв'язку зі зверненням у компетентний державний орган).

З огляду на встановлені у справі обставини суд приходить до висновку про те, що оскаржуваний акт розслідування Н-5* та бездіяльність відповідача щодо не прийняття на його підставі акту за формою Н- 1* є такими, що мають правове значення, а отже, є рішеннями у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України і позовні вимоги щодо їх оскарження підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним у ст.2 КАС України вимогам (пункт 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року № 2).

Суд зазначає, що прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.2 КАС України) - за змістом цей критерій випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову

За приписами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Відповідно до частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. ОСОБА_4 щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи те, що під час судового розгляду справи було встановлено порушення прав позивача, проте позовні вимоги викладені таким чином, що не дають можливості відновити порушені права у законний спосіб, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати не чинним п.3 висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_6 та молодшим сержантом ОСОБА_1 від 03.04.2015 року в частини зазначення в період проходження служби при обставинах, не повязаних з виконанням службових обовязків та зобовязати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області внести зміни до п. 3 вказаного висновку зазначивши в період проходження служби при виконанні службових обовязків. Визнати не чинним п.4 висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_6 та молодшим сержантом ОСОБА_1 від 03.04.2015 року, в частині, що стосується ОСОБА_1 та зобовязати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області внести в нього зміни із визначення остаточної кваліфікації тілесних ушкоджень ОСОБА_1 Визнати не чинним висновок акту розслідування групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року, від 10.04.2015 року, за формою Н-5*, щодо надання остаточної кваліфікації тілесних ушкоджень в частині, що стосується ОСОБА_1 та складання акту за формою Н-1*. Зобов'язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області скласти акт розслідування групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року, за формою Н-1* стосовно ОСОБА_1 Зобов'язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області внести до послужного списку ОСОБА_1 запис щодо її поранення, отриманого в результаті групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області про визнання нечинними висновків та протиправними дії - задовольнити частково.

Визнати не чинним п.3 висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_6 та молодшим сержантом ОСОБА_1 від 03.04.2015 року в частини зазначення в період проходження служби при обставинах, не повязаних з виконанням службових обовязків та зобовязати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області внести зміни до п. 3 вказаного висновку зазначивши в період проходження служби при виконанні службових обовязків .

Визнати не чинним п.4 висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_6 та молодшим сержантом ОСОБА_1 від 03.04.2015 року, в частині, що стосується ОСОБА_1 та зобовязати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області внести в нього зміни із визначення остаточної кваліфікації тілесних ушкоджень ОСОБА_1

Визнати не чинним висновок акту розслідування групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року, від 10.04.2015 року, за формою Н-5* щодо надання остаточної кваліфікації тілесних ушкоджень в частині, що стосується ОСОБА_1 та складання акту за формою Н-1*.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області скласти акт розслідування групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року, за формою Н-1* стосовно ОСОБА_1

Зобов'язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області внести до послужного списку ОСОБА_1 запис щодо її поранення, отриманого в результаті групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У повному обсязі постанова виготовлена 10.10.2017 року.

Суддя Рубан В.В.