Справа № 821/597/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/597/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Кузьменко Н.А.,

при секретарі Рябчич А.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Херсонської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску, вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

встановив:

14 квітня 2017 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1О.) до Херсонської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач, ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27 березня 2017 року № на суму 6729,74 грн, № на суму 323,78 грн, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 27 березня 2017 року на суму 7080,65 грн, рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № від 27 березня 2017 року на суму 170 грн, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 27 березня 2017 року на суму 39801,26 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем проведено документальну планову невиїзну перевірку самозайнятої особи нотаріуса ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, дотримання трудового законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2015 року. За результатами перевірки складено акт №910/21-03-13-05/НОМЕР_1 від 29.12.2016 року, на підставі висновків акту перевірки відповідач виніс податкові повідомлення-рішення від 27 березня 2017 року № на суму 6729,74 грн, № на суму 323,78 грн, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 27 березня 2017 року на суму 7080,65 грн, рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № від 27 березня 2017 року на суму 170 грн, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 27 березня 2017 року на суму 39801,26 грн. Позивач вважає, що при винесенні спірних рішень відповідач порушив вимоги спеціального законодавства, як наслідок останні підлягають скасуванню.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись обставини викладені в письмових запереченнях та акті перевірки акта перевірки №910/21-03-13-05/НОМЕР_1 від 29.12.2016 року, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.4 ст.77 ПК України. Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», наказу ОДПІ від 05.12.2016 року №950 та плану-графіка проведення документальних планових перевірок субєктів господарювання на ІV квартал 2016 посадовою особою відповідача у період з 16.12.2016 р. по 22.12.2016 р. проведено документальну планову невиїзну перевірку само зайнятої особи нотаріуса ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, дотримання трудового законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт «Про результати документальної планової перевірки само зайнятої особи (нотаріуса) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.11.2011 по 31.12.2015» від 29.12.2016 року №910/21-03-13-05/НОМЕР_1.

Висновком акту перевірки є порушення:

пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, пп.164.2.10 п.164.2 ст.164, п.178.3 ст.178 ПК України у звязку з заниженням податку на доходи фізичних осіб за перевіряємий період на загальну суму 5383,грн., з них в 2013 році 1567,03 грн, в 2014 1226,57 грн, у 2015 році 2590,19 грн;

пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, пп.164.2.10 п.164.2 ст.164, п.178.3 ст.178, пп. 1.2 п.16 прим.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у звязку з заниженням суми військового збору в 2015 році на 259,02 грн;

п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у звязку з заниженням суми єдиного внеску з чистого оподатковуваного доходу за перевіряємий період на загальну суму 39801,26 грн, з них у 2012 році 1934,18 грн, у 2013 році 3625,05 грн, у 2014 році 19526,29 грн, у 2015 році 14715,74 грн;

пп.7 п.11 ст.25 розділу VІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у звязку з не поданням звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік.

Відповідні порушення стались через відсутність у позивача первинних документів на суми витрат, а саме: договорів на придбання товару, докази замовлення товару, докази повідомлення платника про його відвантаження, докази використання товарів та послуг за адресою здійснення діяльності, акти виконаних робіт. Відповідач стверджує, що не можливо встановити, як саме використані придбані матеріали чи інші товари, в якій кількості, які види робіт проведено по їх монтажу.

Відповідні порушення призвели до завищення позивачем валових витрат на суму 42553,15 грн та заниження оподатковуваного доходу на суму 42553,15 грн. Також відповідач вважає, що позивачем занижено оподатковуваний дохід в результаті не відображення у звітності по ЄСВ сум доходів, отриманих від підприємницької діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб (декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік від 27.04.2016 року №), відповідно до якої сума чистого доходу за 2015 рік становить 25140,51 грн.

На підставі акту перевірки від 29.12.2016 року №910/21-03-13-05/НОМЕР_1 відповідач виніс податкові повідомлення-рішення від 27 березня 2017 року № на суму 6729,74 грн, № на суму 323,78 грн, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 27 березня 2017 року на суму 7080,65 грн, рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № від 27 березня 2017 року на суму 170 грн, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 27 березня 2017 року на суму 39801,26 грн.

Позивач заперечує правомірність та обґрунтованість винесених рішень.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваних рішень контролюючого органу суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1 ст.75 ПК України).

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок (п. 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

Статтею 77 Податкового кодексу України визначено порядок проведення документальних планових перевірок.

Зокрема, відповідно до п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 72.1 ст. 72 ПК України).

Пунктом 5 Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.2015 за № 751/27196 встановлено, що затверджений план-графік є обов'язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

Відповідно до п. 77.4 ст. 77 ПК України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

В матеріалах справи (т.1 а.с. 62-64) міститься копія наказу Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області № 950 від 05.12.2016 року та повідомлення №736/21-03-13-05 від 05.12.2016 року про проведення документальної планової виїзної перевірки, які отримані позивачем 05 грудня 2016 року під підпис.

Дослідивши наказ Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області № 950 від 05.12.2016 року, суд встановив, що він має назву «Про проведення документальної виїзної перевірки Самозайнятої особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1)» та передбачає проведення саме документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 з 16 грудня 2016 року терміном 5 робочих днів.

12 грудня 2016 року позивач подав на імя начальника Херсонської ОДПІ лист «Щодо проведення планової перевірки» №158/01-16, в якому зазначив, що у звязку з відсутністю в приміщенні де здійснюється нотаріальна діяльність місця, яке могло б бути відведене для проведення перевірки без перешкоди одночасного вчинення нотаріальних дій ОСОБА_1 просить провести перевірку в приміщенні ОДПІ (лист отримано ОДПІ 13.12.2016 року вхідний номер 18597/10). На листі міститься резолюція «ОСОБА_4 для врахування при проведенні перевірки 15.12.2016»

Однак, 16 грудня 2016 року посадовій особі ОДПІ на підставі наказу «Про проведення документальної виїзної перевірки Самозайнятої особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1)» №950 від 05.12.2016 року видано направлення №486/21-03-13-05 на проведення документальної планової виїзної перевірки з 16 грудня 2016 року тривалістю 5 робочих днів.

Натомість направлення на проведення виїзної перевірки не є тим же самим, що направлення на проведення невиїзної перевірки.

Відповідно до п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 27.01.2015 року у справі № 21-425а14, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Отже, здійснення перевірки є необхідною передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутні компетенція на прийняття податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Водночас у разі визнання невиїзної перевірки протиправною з процедурних підстав така перевірка відсутня як юридичний факт. При цьому висновки, викладені в акті перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом по суті.

З системного аналізу норм Податкового кодексу України випливає, що проведення, зокрема, невиїзної перевірки як контрольного заходу передбачає такі етапи її проведення: встановлення підстав для проведення перевірки; прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, яке оформлюється наказом керівника цього органу; вивчення наданих платником податків документів та інших матеріалів; оформлення результатів перевірки.

Реалізація зазначених етапів означає наявність податкової перевірки як юридичного факту, на підставі якого керівник податкового органу може зробити висновок про наявність податкового правопорушення та винести податкове повідомлення-рішення.

Однак, доказів на підтвердження факту пред'явлення чи ознайомлення позивача із наказом про проведення документальної планової невиїзної перевірки, згідно з яким було проведено перевірку та за результатами якої складено акт від 29.12.2016 № 910/21-03-13-05/НОМЕР_1, відповідачем суду надано не було. Матеріали справи також не містять будь-яких доказів на підтвердження факту отримання позивачем наказу про призначення документальної планової невиїзної перевірки у встановлений законодавством строк.

Враховуючи вищевикладене, суд з процедурних підстав визнає документальну планову невиїзну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1 протиправною, як наслідок прийняті за її наслідками податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування є протиправними та підлягають скасуванню.

Окремо суд звертає увагу відповідача на п.4 розділу І Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, який було порушено же під час видання наказу №950 від 05.12.2016 року.

Необхідним є врахування також вимог пункту 102.1 статті 102 розділу II Кодексу в частині граничних термінів визначення податкового зобов'язання платника податків, а також періоду діяльності платника, який не було охоплено перевіркою, вимог пункту 77.3 статті 77 розділу II Кодексу у частині заборони проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб, та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами (абзац другий пункту 4 розділу І Порядку).

Тобто, проводячи перевірку своєчасності та повноти сплати податків в грудні 2013 року, відповідач не мав правових підстав для визначення податкових зобовязань за січень-листопад 2013 року, доказів протилежного сторони суду не надали.

Також в акті перевірки (т.1 а.с. 12) посадова особа зазначає, що перевіркою правильності визначення оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у 2013-2015 роках, відображеного у податкових деклараціях за 2013-2015 роки не встановлено. При цьому далі в акті перевірки (т.1 а.с. 14) та ж посадова особа зазначає, що в ході перевірки встановлено завищення самозайнятою особою ОСОБА_1 валових витрат на загальну суму 42553,15 грн, внаслідок включення до декларацій за 2013-2015 роки перекручених даних.

Посадова особа ОДПІ стверджує про недоліки первинних документів, але не вказує які саме недоліки та яких саме первинних документів заважають врахуванню впливу витрат позивача на податковий облік.

В акті перевірки вказано, що фізична особа-підприємець має заборгованість перед бюджетом (т.1 а.с. 9) але в цьому ж акті позивач є самозайнятою особою, яка здійснює з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р. вид діяльності за КВЕД 74.11.2 Нотаріальна та інша юридична діяльність (т.1 а.с. 8). З урахуванням викладеного невідомо яким чином ОСОБА_1 міг отримати в 2015 році доход від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 25140,51 грн (т.1 а.с. 25), оскільки в самому акті перевірки про це нічого не вказано.

ОСОБА_1 здійснює свою діяльність на підставі Свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №8858 від 29 серпня 2012 року, а не на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

В акті перевірки діяльність приватного нотаріуса досліджена через призму діяльності фізичної особи-підприємця, але останній не має такого правового статусу ні в розумінні податкового законодавства, ні в розумінні господарського законодавства.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстав для висновку про неправомірність дій Херсонської ОДПІ.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 09 жовтня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Херсонської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску, вимоги про сплату боргу (недоїмки) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 березня 2017 року № про збільшення ОСОБА_1 грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 6729,74 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 березня 2017 року № про збільшення ОСОБА_1 грошового зобовязання з військового збору на суму 323,78 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 27 березня 2017 року на суму 7080,65 грн

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № від 27 березня 2017 року на суму 170 грн

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 27 березня 2017 року на суму 39801,26 грн.

Стягнути на користь приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 640 грн, шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 13 жовтня 2017 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 10.1.