Справа № 804/5038/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 р. Справа № 804/5038/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Метал Груп" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "Максі Метал Груп" (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - відповідач) в якому просило:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що, приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення, контролюючий орган не врахував той факт, що ТОВ "Максі Метал Груп" було позбавлено можливості задекларувати валютні цінності та майно, а також вжити заходи щодо зарахування на валютний рахунок виручки резидентів у іноземній валюті від експорту продукції, у зв'язку зі зникненням попереднього директора ТОВ "Максі Метал Груп" Завгороднього І.Ю. разом із бухгалтерською, фінансовою документацією, документацією щодо проведення господарської діяльності, а також із печаткою товариства. Позивачем було здійснено всіх заходів по відновленню документів. Таким чином, вказані обставини дають підстави для скасування податкових повідомлень-рішень.
Представник позивача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
Представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів.
Зважаючи на приписи ч. 4 ст. 122, ч. 4, ч. 6 ст. 128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст. 122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
За результатами проведеної перевірки складено акт № 179/04-36-14-04/25523590 від 06.03.2017 року, у висновках якого встановлено порушення позивачем:
- п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", в результаті чого нараховані штрафні санкції за порушення валютного законодавства;
- порушення термінів розрахунків передбачених ст. 1 Закону України від 23.09.1994 року № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" із змінами та доповненнями.
Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Підпунктом 16.1.12 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п. 44.1 ст. 44 ПК України).
Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (п. 44.3 ст. 44 ПК України).
У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків (п. 44.5 ст. 44 ПК України).
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (абз. 1 п. 44.6 ст. 44 ПК України).
У разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.
Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.
У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них (п. 85.9 ст. 85 ПК України).
Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов'язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.
Отже, Податковим кодексом України передбачено 90-денний термін для відновлення первинних документів платника податків, після повідомлення про це контролюючого органу.
Листом від 01.11.2016 року позивач повідомив про неможливість надання документального підтвердження у зв'язку з ненаданням попереднім керівництвом ТОВ "Максі Метал Груп" документації та печатки підприємства.
Однак, після спливу терміну відновлення документів, ТОВ "Максі Метал Груп" не надано жодних документів (окрім контракту), також не надано листа про продовження терміну для поновлення документів.
Крім того, 21 лютого 2017 року в ході проведення перевірки перевіряючими було складено запит № 666/10/04-65-14-00-16 про надання підтверджуючих документів та письмових пояснень щодо виконання зовнішньоекономічного контракту від 08.04.2016 року № АПС-2016, так зокрема:
- контракт № АПС-2016 від 08.04.2016 року;
- вантажно-митні декларації, CMR, товарно-транспортні накладні, та інші супроводжувальні документи, що використовувались при оформленні ВМД про відвантаження продукції згідно вищевказаного контракту;
- виписки банківських установ та платіжні доручення про здійснення перерахування валютних коштів, валютні меморіальні ордери (SWIFT) про отримання валютних коштів, зарахування іноземної валюти та гривневого еквіваленту, одержаного внаслідок продажу іноземної валюти, на поточні рахунки підприємства;
- оборотно-сальдову відомість по рахунку 362 з моменту укладання контракту по дату надання інформації;
- надати документальне підтвердження щодо здійснених заходів по поновленню документів відповідно п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України.
У відповідь на лист позивачем надано скановану копію контракту № АПС-2016 від 08.04.2016 року, інші документи зазначені в запиті від 21.02.2017 року не надано.
У будь-якому разі норма п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України передбачає лише перенесення строку проведення податкової перевірки для надання платникові об'єктивної можливості відновити необхідні первинні документи в межах строків визначених п.44.5 ст. 44 Податкового кодексу України.
Отже, оскільки станом на дату складання акту перевірки інші документи зазначені в запиті підприємством не надані, то слід дійти висновку, що первинні документи ТОВ "Максі Метал Груп" не відновлено.
Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було правомірно проведено перевірку ТОВ "Максі Метал Груп" без первинних документів, на підставі чого обґрунтовано були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки саме позивач не виконав покладеного на нього обов'язку щодо надання первинних документів до перевірки та їх відновлення.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для присудження на користь позивача понесених ним судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Метал Груп" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.В. Боженко