Справа № 803/1241/17
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року Справа № 803/1241/17

Волинський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (далі ГУ Держгеокадастру у Волинській області, відповідач) про скасування рішення від 04.07.2017 року №Д-2840/0-1888/0/6-17 ГУ Держгеокадастру у Волинській області щодо відмови в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою та відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2.0 га, яка знаходиться на території Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області та зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Волинській області повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2.0 га, яка знаходиться на території Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в строки, в порядку та у спосіб передбачений статтею 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України) та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.05.2017 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка знаходиться на території Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Листом від 04.07.2017 року №Д-2840/0-1888/0/6-17 відповідач фактично відмовив у наданні такого дозволу з посиланням на те, що бажана до відведення земельна ділянка відсутня в переліку земельних ділянок, які мають надаватись безоплатно у власність громадянам протягом ІІІ кварталу 2017 року, який розміщений на сайті ГУ Держгеокадастру у Волинській області у розділі «Перелік земельних ділянок для безоплатної передачі у власність».

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки вона не відповідає вимогам статті 118 ЗК України, якою встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, а саме лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відтак, відсутність земельної ділянки у розділі «Перелік земельних ділянок для безоплатної передачі у власність» на сайті ГУ Держгеокадастру у Волинській області не є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

На підставі вищевикладеного просить суд скасувати рішення від 04.07.2017 року №Д-2840/0-1888/0/6-17 ГУ Держгеокадастру у Волинській області та зобовязати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в строки, порядку та у спосіб передбачений статтею 118 ЗК України та прийняти належне у відповідності до чинного законодавства рішення.

Позивач в клопотанні від 05.10.2017 року позовні вимоги підтримав повністю та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, 13.10.2017 року за вх. №10435/17 подав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги заперечує з підстав наведених у письмових запереченнях.

В письмових запереченнях та доданих до них документах ГУ Держгеокадастру у Волинській області просить в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Так, відповідачем на офіційному веб-сайті оприлюднена інформація про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у ІІІ кварталі 2017 року на території Волинської області, перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які зарезервовані для надання у власність учасникам антитерористичної операції та сімям загиблих учасників антитерористичної операції. Даний перелік земельних ділянок затверджений наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 22.06.2017 № 113, в якому не передбачено виділення земельних ділянок у власність громадянам в межах Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, у звязку з чим позивачу було відмовлено у задоволенні заяви. У цьому випадку, місце розташування земельної ділянки, щодо якої звернувся позивач, не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із письмовою заявою від 25.05.2017 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка знаходиться на території Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, додавши до заяви копії паспорта, посвідчення учасника бойових дій, картки фізичної особи платника податків, роздруківку з кадастрової карти із зазначенням у ній бажаного місця розташування земельної ділянки та її орієнтовного розміру.

Листом від 04.07.2017 року №Д-2840/0-1888/0/6-17 відповідач повідомив позивача про те, що на сайті ГУ Держгеокадастру у Волинській області у розділі «Перелік земельних ділянок для безоплатної передачі у власність» розміщено перелік ділянок, які мають надаватися безоплатно у власність громадянам протягом ІІІ кварталу 2017 року. Оскільки, у зазначеному переліку відсутні земельні ділянки в межах Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства не є можливим.

На думку суду, відповідач як субєкт владних повноважень довів правомірність оскаржуваного у даній справі рішення, з огляду на таке.

Згідно із частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до пункту 1, підпункту 13 пункту 4 Положення про ГУ Держгеокадастру у Волинській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року №308, ГУ Держгеокадастру у Волинській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Волинської області.

Як передбачено частиною шостою статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За приписами частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Крім того, пунктом «б» частини першої статті 13 ЗК України передбачено, що до повноважень ОСОБА_3 Міністрів України в галузі земельних відносин належить реалізація державної політики у галузі використання та охорони земель.

Відповідно до частин першої третьої статті 49 Закону України «Про ОСОБА_3 Міністрів України» від 27.02.2014 року №794-VII (з наступними змінами та доповненнями) ОСОБА_3 Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної ОСОБА_2 України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження. ОСОБА_3 Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов ОСОБА_3 Міністрів України. ОСОБА_3 Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень ОСОБА_3 Міністрів України.

ОСОБА_3 Міністрів України 07.06.2017 року видав постанову за №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними», якою затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними (далі Стратегія), та яка набрала чинності 17.06.2017 року.

В розділі «Мета Стратегії» вказано, що метою Стратегії є створення сучасної, прозорої і дієвої системи управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, спрямованої на забезпечення захисту інтересів суспільства (насамперед учасників антитерористичної операції), територіальних громад та держави, а також раціонального та ефективного функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави.

Розділом «Система організації процесу виконання Стратегії» визначено, що Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні:

формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, за такою формулою:

Sбп = Sаук x 0,25,

де Sбп - площа земельних ділянок, яку пропонується передати безоплатно у власність на території відповідної області;

Sаук - площа земельних ділянок, право оренди та/або емфітевзису на яку було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу;

щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок;

надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції;

враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає суду прийти до висновку про те, що з часу набрання чинності постановою ОСОБА_3 Міністрів України від 07.06.2017 року №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними», якою затверджено Стратегію, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою та передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації, в т. ч. учасникам антитерористичної операції, може здійснюватися лише відповідно до переліків земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за формулою), оприлюднених на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок.

22.06.2017 року, відповідно до постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 07.06.2017 року №413, ГУ Держгеокадастру у Волинській області видало наказ №113 «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у ІІІ кварталі 2017 року на території Волинської області».

Згідно з розміщеною на офіційному веб-сайті ГУ Держгеокадастру у Волинській області інформацією про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у ІІІ кварталі 2017 року на території Волинської області, передбачено 84 земельних ділянки загальною площею 25,37 га, що розташовані в межах Ковельського та Старовижівського районів.

Отже, у сформованому відповідачем переліку земельних ділянок, які можуть передаватися в межах норм безоплатної приватизації на території Волинської області, відсутні земельні ділянки в межах Володимир-Волинського району.

Суд зазначає, що частина 7 статті 118 ЗК України є відсилочною, яка вказує на те, що підставою для відмови відповідного органу виконавчої влади у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, у даному випадку, місце розташування земельної ділянки щодо якої звернувся позивач (Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району), не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до цих нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, оскільки, зазначена земельна ділянка відповідно до постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 07.06.2017 року №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» та наказу ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 22.06.2017 року №113 не входить до переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам у ІІІ кварталі 2017 року на території Волинської області.

Беручи до уваги, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою набрала чинності постанова ОСОБА_3 Міністрів України від 07.06.2017 року №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними», а наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 22.06.2017 року №113 бажана до отримання земельна ділянка не була включена до переліку земельних ділянок с/г призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у ІІІ кварталі 2017 року на території Волинської області, тому відповідач правомірно не надав позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою на підставі вказаної заяви.

При цьому, на думку суду, відповідач не порушив вимоги частини сьомої статті 118 ЗК України в частині підстав відмови у наданні вказаного дозволу, оскільки місце розташування обєкта (земельної ділянки, щодо якої звернувся позивач) не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, зокрема, постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 07.06.2017 року №413 та наказу ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 22.06.2017 року №113.

Суд звертає увагу, що постанова ОСОБА_3 Міністрів України від 07.06.2017 № 413, якою затверджено Стратегію, є обов'язковим для виконання актом нормативного характеру (частини перша, друга статті 49 Закону України «Про ОСОБА_3 Міністрів України»), нормам ЗК України не суперечить, та підлягає до застосування у спірних правовідносинах.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно не надав позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою на підставі поданої ним заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 41, 71, 158, 160, 162, 163, 181, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 07.06.2017 року №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде виготовлена в повному обсязі 18 жовтня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич