Справа № 308/10154/17
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., перекладача ОСОБА_1, Абдулдхан Лойм, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справи за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення за межі України. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.10.2017 року о 04 год. 20 хв. гр. ОСОБА_7 Алсадріхан був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 284 п. зн. в 3 км. від лінії державного кордону при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словаччину, у складі групи осіб поза межами пункту пропуску, без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України». Документи, що посвідчують особу відсутні.

Одночасно з адміністративним позовом позивачем подано до суду клопотання, в якому просить затримати громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, для ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив та пояснив, пояснив що він разом з іншими особами мав намір потрапити до країн Європи. Паспорту громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 він не має, однак в судовому засіданні надав копію першої сторінки такого, яку роздрукував з інтернету, вказавши що його правильне імя ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Пояснив що не має бажання повернутись додому, з заявою для отримання статусу біженця не звертався.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

З матеріалів справи вбачається, що Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом про примусове видворення за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який 11.10.2017 року о 04 год. 20 хв. гр. ОСОБА_7 Алсадріхан був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 284 п. зн. в 3 км. від лінії державного кордону при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словаччину, у складі групи осіб поза межами пункту пропуску, без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України». Документи, що посвідчують особу відсутні. Документи, що підтверджують законність перебування відповідача на території України відсутні, останній родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, та достатніх коштів для повернення до країни походження не має.

Відповідно до вимог ч.1 ст.15, ст.22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в'їзд в Україну та виїзд з України здійснюється: іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України; іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, мають право у встановленому порядку вільно залишити територію України, крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно з вимогами ч.2,3 ст.25 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства » іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону, стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення. Частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд прийшов до висновку, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач, який без законних підстав перебуває на території України, не має достатнього матеріального забезпечення та документів для того, щоб виїхати з України, він ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення. При цьому суд враховує, що відповідач мав достатньо часу та можливість для того, що в установленому порядку звернутися із заявою про визнання його біженцем, в тому числі до органу прикордонної служби.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що клопотання Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України - підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 165, 183-7 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України - задовольнити.

Затримати громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_8 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України - на строк до 6 (шести) місяців.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9