Справа № 381/3212/17
Суддя: Осаулова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Фастів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що він є інвалідом 2 групи, загального захворювання повязаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС. На даний час він знаходиться на обліку у Відповідача зазначає, що з часу встановлення інвалідності він не отримував одноразової компенсації за встановлення 2 групи інвалідності, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року (далі по тексту Закон № 796-XII від 28.02.1991 року).

22 серпня 2017 року він звернувся до відповідача з заявою про виплату йому одноразової компенсації, однак, листом № 1719 від 28 серпня 2017 року, відповідач повідомив його, що відсутні правові підстави для отримання ним одноразово компенсації за встановлення 2 групи інвалідності, передбаченої ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає, що дії відповідача протиправні, тому змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові виплатити йому одноразову компенсацію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду 2-ї групи, захворювання якого повязані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст.. 48 вказаного Закону та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як інваліду 2-ї групи, внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент виплати.

В судовому засіданні позивач, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без участі представника управління та відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повній мірі. З наявних в матеріалах справи письмових заперечень відповідача вбачається, що виплата одноразової компенсації учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується відповідно до ст..48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: інвалідам 2-ї групи у розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Вказані виплати проводяться протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності. Тому, позивач компенсацію за шкоду, заподіяну здоровю мав право отримати, згідно чинного законодавства протягом одного місяця з дня встановлення групи інвалідності, тобто до 07 травня 1998 року.

Суд, вислухавши пояснення позивача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно дослідивши всі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що адміністративний позов слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що позивач є інвалідом 2 групи за захворюванням, котре повязане з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 1 категорії, яка встановлена йому 07 квітня 1998 року, що підтверджується довідками МСЕК та посвідченнями.

Вказані обставини визнаються сторонами, а тому відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України не доказуються перед судом. При цьому в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

У серпні 2017 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради із заявою щодо виплати йому одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року.

Листом № 1719 від 28.08.2017 року ОСОБА_1, було повідомлено про відмову в задоволенні його заяви від 22.08.2017 року, у звязку з відсутністю правових підстав для отримання одноразової компенсації передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.14).

Суд, надаючи правову оцінку спірним відносинам, які склалися між сторонами, виходить з такого.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Розділ 8 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить суд визнати дії відповідача протиправними, які полягають у відмові виплатити йому одноразову компенсацію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 48 Закон № 796-XII від 28.02.1991 року, в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент виплати.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону № 796-XII від 28.02.1991 року, в редакції, яка діяла на час призначення позивачеві пенсії, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах, зокрема, інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В Рішенні від 9 лютого 1999 року N 1-рп (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дає тлумачення, що у частині першій статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини цього Рішення).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 № 76-VIII внесені зміни, зокрема, до статті 48 Закону № 796-XII від 28.02.1991 року та вказану статтю викладено у наступній редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, виплата одноразової компенсації здійснюється у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 760 від 26.10.2016 року був затверджений Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян (далі Порядок № 760).

Порядок № 760 регулює питання здійснення виплати передбачених статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї (далі - одноразова компенсація), та щорічної допомоги на оздоровлення (далі - щорічна допомога) деяким категоріям громадян.

Відповідно до п.2 Порядку № 760, одноразова компенсація виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.

Пунктом 3 Порядку № 760 передбачено, що виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою КМУ від 17 серпня 2002 р. N 1146 "Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги", поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Тобто, з вказаного вбачається, що у разі встановлення інвалідності особа повинна звернутися до уповноваженого органу за виплатою одноразової компенсації не пізніше 6 місяців з дати встановлення інвалідності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся з заявою про виплату одноразової допомоги 22.08.2017 року, тобто, з порушенням строку передбаченого Порядком № 760, оскільки як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, ІІ групу інвалідності останньому було встановлено з 07.04.1998 року.

Між тим, відповідно до п.4 Порядку № 760, одноразова компенсація виплачується в розмірах, установлених постановою КМУ від 14 травня 2015 р. № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Як вбачається з постанови Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року № 285 «Про компенсацію виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України», розмір одноразової компенсації інвалідам 2 групи складає 284 грн. 40 коп.

Враховуючи наведене, суд вважає, що порушень вимог законодавства України під час відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової компенсації, внаслідок встановлення йому групи інвалідності, з боку відповідача не було, так як останній діяв в межах діючого законодавства.

Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII неконституційним не визнавався, положення Постанови Кабінету Міністрів від 14 травня 2015 року № 285 «Про компенсацію виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України» також є чинними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, так як відповідач, відмовляючи позивачеві у проведенні нарахування та виплаті одноразової компенсації, як інваліду 2-ї групи, внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент виплати, діяв у відповідності до норм чинного законодавства України, що регулює порядок та розмір виплат вказаної компенсації.

Керуючись ст.ст. 19 Конституції України, ст.ст. 70, 71, 159-163 КАС України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ