Справа № 823/1488/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року справа № 823/1488/17

09 год. 00 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання Мельниковій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 13.09.2017 про закінчення виконавчого провадження, відкритого 23.05.2017 за виконавчим листом Черкаського окружного адміністративного суду №823/1898/16 щодо зобов'язання Смілянську РДА вчинити певні дії стосовно повторного розгляду 10 заяв позивача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017 у справі №823/1898/16 зобовязано Смілянську районну державну адміністрацію Черкаської області розглянути його заяви про надання дозволів:

на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 12.0 га, 42,4 га, 6,5 га та 5,7 га в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Куцівської сільської ради (за межами населеного пункту) Смілянського району Черкаської області;

на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 22.0 га в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів па право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Великояблунівської сільської ради (за межами населеного пункту) Смілянського району Черкаської області;

на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 11,3 га, 9,2 га, 15,8 га, 7,7 га та 13,0 га в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності па цю земельну ділянку) в адміністративних межах Санжариської сільської ради (за межами населеного пункту) Смілянського району Черкаської області. За даним судовим рішенням видано виконавчий лист, який предявлений позивачем на примусове виконання до органу державної виконавчої служби, відкрито виконавче провадження ВП №54000563, 13.09.2017 державним виконавцем закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 823/1898/16 з підстави фактичного виконання.

Проте, на думку позивача фактичне виконання судового рішення не відбулось, оскільки у наданій Смілянською районною державною адміністрацією Черкаської області відповіді за результатами повторного розгляду заяви позивача на виконання вимог судового рішення міститься посилання на обставини, які суперечать тим обставинам, які були встановлені судом під час розгляду справи № 823/1898/16.

Також позивач у своєму позові вказує, що державним виконавцем не перевірено повноту виконання судового рішення, а лише прийнято до уваги лист Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області, у звязку з чим позивач вважає, що рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017 у справі №823/1898/16 фактично не виконано, а підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні.

В письмових запереченнях відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, вказав на те, що під час примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 виданого на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017 у справі №823/1898/16 встановлено, що боржником Смілянською районною державною адміністрацією Черкаської області повторно розглянуто заяви позивача та надано відповідь. Зазначене свідчить про фактичне виконання судового рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивач у судове засідання не прибув, надавши клопотання здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання також не прибув, проте до початку судового розгляду справи від нього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно встановивши обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд зазначає про таке.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017 у справі №823/1898/16 позов ОСОБА_1 до Смілянської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Смілянської районної державної адміністрації в частині не розгляду в місячний термін заяв ОСОБА_1 про надання дозволів та зобов'язано Смілянську районну державну адміністрацію розглянути заяви ОСОБА_1 про надання дозволів:

на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 12.0 га, 42,4 га, 6,5 га та 5,7 га в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Куцівської сільської ради (за межами населеного пункту) Смілянського району Черкаської області;

на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 22.0 га в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів па право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Великояблунівської сільської ради (за межами населеного пункту) Смілянського району Черкаської області;

на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 11,3 га, 9,2 га, 15,8 га, 7,7 га та 13,0 га в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності па цю земельну ділянку) в адміністративних межах Санжариської сільської ради (за межами населеного пункту) Смілянського району Черкаської області.

На виконання вказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду Черкаським окружним адміністративним судом 18.05.2017 видано виконавчий лист № 823/1898/16 в частині зобов'язання Смілянську районну державну адміністрацію розглянути заяви ОСОБА_1 про надання дозволів: на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 12.0 га, 42,4 га, 6,5 га та 5,7 га в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Куцівської сільської ради (за межами населеного пункту) Смілянського району Черкаської області; на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 22.0 га в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів па право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Великояблунівської сільської ради (за межами населеного пункту) Смілянського району Черкаської області; на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 11,3 га, 9,2 га, 15,8 га, 7,7 га та 13,0 га в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності па цю земельну ділянку) в адміністративних межах Санжариської сільської ради (за межами населеного пункту) Смілянського району Черкаської області.

23.05.2017 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54000563 з виконання вказаного вище виконавчого листа.

13.09.2017 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 54000563 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи 19.08.2017 за вх. № 4179 до Відділу примусового виконання рішень надійшов лист Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області від 15.08.2017 №01-30/2876, в якому проінформовано орган державної виконавчої служби про повне виконання рішення суду, на підтвердження чого також додано копію листа від 15.08.2017 №01-30/1782 ОСОБА_1 про результат розгляду його заяв від 07.10.2016 (а. с. 37).

При цьому суд критично ставиться до твердження позивача щодо неотримання ним примірника листа Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області від 15.08.2017 №01-30/1782, оскільки позивачем надано його копію як додаток до позовної заяви.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 у справі № 823/1898/16, вважаючи постанову необґрунтованою, безпідставною та такою, що прийнята з порушенням встановленого порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404 виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для належного виконання повноважень з примусового виконання рішень виконавець наділений низкою прав та обовязків.

Так, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404 передбачає, серед іншого, обовязок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Також, частиною 3 статті 18 визначено права виконавця, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 63 Закону №1404 передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 частини 1 статті 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З аналізу наведених норм вбачається, що виконавець зобовязаний здійснювати примусове виконання рішень у відповідності до встановленого таким рішенням способу та порядку, для виконання покладених на нього обовязків виконавець проводить перевірку виконання рішень. Рішення про закінчення виконавчого провадження приймається виконавцем лише в разі фактичного виконання рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №823/1898/16 від 27.04.2017 зобовязано Смілянську районну державну адміністрацію Черкаської області розглянути заяви позивача про надання дозволів на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок.

Отже, при перевірці виконання судового рішення державний виконавець повинен був встановити факт здійснення Смілянською районною державною адміністрацією Черкаської області розгляду цих заяв ОСОБА_1.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду у справі №823/1898/16 від 27.04.2017 Смілянською районною державною адміністрацією Черкаської області заяви позивача розглянуто, про що складено лист від 15.08.2017 № 01-30/1782.

За результатами розгляду заяв вказаним вище листом повідомлено позивача, що Смілянська районна державна адміністрація Черкаської області не має повноважень щодо надання в оренду цих земель, оскільки земельні ділянки, на які претендує позивач не віднесено до нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв).

Суд зазначає, що відповідно до обсягу наданих повноважень, визначених частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», при вирішенні питання про закінчення виконавчого провадження державний виконавець встановлює факт виконання рішення, проте не наділений повноваженнями надавати оцінку правомірності рішень органів виконавчої влади, зокрема обґрунтованості відмови Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області у наданні дозволу на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок.

З позовної заяви та доданих до неї документів, судом встановлено, що позивач фактично не погоджується з відмовою, наданою Смілянською районною державною адміністрацією Черкаської області за результатами розгляду заяв позивача, оскільки вважає, що в даній відмові не враховано обставини, встановлені під час судового розгляду справи №823/1898/16.

Суд звертає увагу, що для оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду, чинним процесуальним законодавством передбачено окрему процедуру, яка врегульована нормами частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, правомірність та повнота розгляду заяв позивача про надання дозволу на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, може бути предметом оцінки адміністративного суду у порядку судового контролю за виконанням судового рішення у справі №823/1898/16.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених під час судового розгляду справи фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію відповідача суд дійшов до висновку, що у задоволені позову слід відмовити повністю.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), зокрема у п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04 повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно положень ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 14, 41, 86, 94, 159 163, 181, 254, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанову складено у повному обсязі 17.10.2017.