Справа № 807/547/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2017 рокум. Ужгород№ 807/547/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - Симканич Ю.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Ліуш Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що позивачем отримано від відповідача податкове повідомлення - рішення від 18.03.2016 року №000013, яке прийняте Хустською ОДПІ ГУ ДФС У Закарпатській на підставі акту перевірки № 0051/07/16/22/273315547 від 01.03.2016 року про стягнення штрафних (фінансових) санкцій на суму 27 000 грн.

З вказаним податковим повідомленням - рішенням та результатами акту перевірки позивач не погоджується, так як такі прийняті з порушенням норм чинного законодавства, при цьому позивач у своїй заяві зазначає, що повідомлення - рішення від 18.03.2016 року №000013 прийнято на підставі акту перевірки № 0051/07/16/22/273315547 від 01.03.2016 року якого на її думку не існує, так як за наслідком фактичної перевірки їй вручено АКТ (довідку) №000304 про проведення фактичної перевірки від 30.03.2016 року, з вище наведеного вбачається, що прийняте податкове рішення №000013 від 18.03.2016 року не може обґрунтовуватись актом перевірки № 0051/07/16/22/273315547 від 01.03.2016 року якого не існує, та актом №000304 про проведення фактичної перевірки від 30.03.2016 року, який складено після прийняття рішення, з наведених підстав між вище зазначеним податковим повідомленням, та актами про проведення перевірок причинно - наслідковий зв'язок відсутній. Крім цього податкове повідомлення - рішення від 18.03.2016 року №000013 обґрунтовується на підставі розрахунку штрафних (фінансових) санкцій за порушення торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, в якому зазначено акт перевірки від 02 березня 2016 року № 0051/07/16/22/273315547 про який позивачу також нічого невідомо, тобто в розрахунку штрафних санкцій, та податковому повідомленні вказано один і той же акт з вказанням двох невідповідностей, а саме акт від 02 березня № 0051/07/16/22/273315547, та акт від 01.03.2016 року з тим же номером 0051/07/16/22/273315547, якого також не існує. Також позивач зазначає, що податкове повідомлення - рішенням від 18.03.2016 року №000013 обґрунтовується на підставі розрахунку штрафних (фінансових) санкцій за порушення роздрібної торгівлі алкогольними напоями лікеро -горілчатими виробами за ціною нижчою за встановленими мінімальними відпусками, в якому зазначено акт перевірки від 02 березня 2016 року № 0051/07/16/22/273315547 про який позивачу також нічого невідомо, що не відповідає акту зазначеному в рішенні (від 01.03.2016 року з тим же номером 0051/07/16/22/273315547).

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення даного адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову, при цьому пояснивши, що проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем ст.ст. 15, 18 Закону країни від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та постанови КМУ від 30.10.2008 №957 із змінами і доповненнями внесеними постановою КМУ від 17.06.2015 №426. Так, вказаною перевіркою встановлено, факт роздрібної торгівлі алкокогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої. Крім цього, відповідачем також було зазначено, що в ході проведення перевірки встановлено реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме ліцензія №681291 термін дії з 22.06.2015 по 21.06.2016, та ліцензія №504169 термін дії з 20.06.2014 по 19.06.2015 на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Зважаючи на викладені обставини, а також те, що відповідач діяв в межах та спосіб встановлений чинним законодавством, і оскаржуване податкове повідомлення - рішення винесено на підставі встановлених правопорушень, представник відповідача просив суд у задоволенні даного адміністративного позову відмовити повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, на підставі п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, наказу Головного управління ДФС у Закарпатській області від 19.02.2016 №47 (а.с. 61) та направлень Ужгородської ОДПІ від 01.03.2016 №156/22-04. №155/22-04, №154/22-04 (а.с. 58-60) головним державним ревізор-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Закарпатській області Бадзьо Р.І., Лучка Ю.Ю., Свидою В В. проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_4, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 01.03.2016 (бланк 000304) (дата реєстрації в органі ДФС за місцем здійснення діяльності суб'єкта господарювання 02.03,2016, за реєстраційним №0051/07/16/22/НОМЕР_1) (а.с. 53-55) та винесено податкове повідомлення - рішення від 18.03.2016 №000013 про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі - 27000 грн., яке являється предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Так, згідно направлень від 01.03.2016 року №154/22-04, 155/22-04, 156/22-04 такі було вручено ФОП ОСОБА_4, разом з копією наказу від 19.02.2016 №47 про що, свідчить підпис останньої на вказаних направленнях, а отже суд відхиляє доводи позивача про те, що останній не було нічого відомо про факт проведення перевірки.

Перевіркою (акт перевірки від 02.03.2016 №0051/07/16/22/НОМЕР_1 (бланк 000304), проведеною 01 березня 2016 року в господарській одиниці ФОП ОСОБА_4, в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» (АДРЕСА_1), в присутності позивача ФОП ОСОБА_4 встановлено порушення останньою ст.ст. 15, 18 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та постанови КМУ від 30.10.2008 №957 із змінами і доповненнями внесеними постановою КМУ від 17.06.2015 №426.

Так, вказаною перевіркою встановлено, факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, а саме згідно фіскального чеку №752 від 11.01.2016 було реалізовано одну пляшку горілки «Мороша» 0,5 л., міцністю 40% за ціною 52,50 грн., та згідно фіскального чеку №758 від 13.01.2016 було реалізовано одну ляшку горілки «Абсолютний стандарт» 0,5 л. міцністю 40% за ціною 52,50 грн.

Відповідно до постанови КМУ від 30.10.2008 №957 із змінами і сповненнями внесеними постановою КМУ від 17.06.2015 №426 мінімальна роздрібна ціна на горілку 0,5 л. міцністю 40% складає на момент реалізації 54,90 грн. за одну пляшку.

Відповідно до абз.13 ч.2 ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами і доповненнями) до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Зважаючи на вищевикладене, податковим органом було проведено нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 10000,00 грн. (а.с 14).

Крім цього, суд також зазначає, що проведеною перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме ліцензія №681291 термін дії з 22.06.2015 по 21.06.2016, та ліцензія №504169 термін дії з 20.06.2014 по 19.06.2015 на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (а.с. 56-57).

Перевіркою встановлено реалізацію горілки «Львівська правдива» 0,5 л. міцністю 40%, згідно фіскального чеку РРО від 20.06.2015 за ціною 45,00 грн. без наявної ліцензії, на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (із змінами і доповненнями) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно абзацу п'ятого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у разі здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Зважаючи на вищевикладені обставини, а також те, що строк дії ліцензій у позивача на момент продажу горілки «Львівська правдива» 0,5 л. міцністю 40%, згідно фіскального чеку РРО від 20.06.2015 за ціною 45,00 грн. закінчився, і в такої не було законного права на реалізацію цього алкогольного напою, відповідачем правомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17000,00 грн.

Окрім наведеного вище, суд також зазначає, що відповідно до ч.5 ст. 86 ПК України акт про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

За результатами проведеної фактичної перевірки, яка закінчилась 01.03.2016 було складно акт на бланку номер - 000304. Відповідно до наведеної вище норми ПК України, наступного робочого дня, а саме - 02.03.2016 року було проведено реєстрацію даного акту перевірки з присвоєнням номеру - №0051/07/16/22/НОМЕР_1 від 02.03.2016 року. Враховуючи вищезазначене, №0051/07/16/22/НОМЕР_1 є номером реєстрації акту фактичної перевірки на бланку номер - 000304 в органі Державної фіскальної служби.

Отже, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Слід також зазначити, що аналогічної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України зокрема у своїй постанові від 18 листопада 2013 р. №К/9991/66717/11, зазначає, що - «...Платник, податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, у подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами».

Перевірка Позивача проводилась у присутності Позивача, яка не заперечувала проти її проведення працівниками Відповідача, зауважень до акту перевірки від 01.03.2016 року № 000304 (реєстраційний номер 51/07/16/22/НОМЕР_1) не мала, з описаним в акті перевірки згідна, що зазначено нею самою у п. 4.1 розділу 4 "Зауваження (заперечення) до акту перевірки" де власноручно останньою записано та засвідчено підписом вказане (а.с. 54- зворот).

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у розмірі і в порядку, встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень та відповідно до ст.72 КАС України покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення, в судовому засіданні доведено, доводи позивача спростовано, а позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що прийняте за наслідками Акту перевірки податкове повідомлення-рішення Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області є таким, що підлягає скасуванню та прийняте з порушенням норм чинного законодавства, так як відповідач в даному випадку діяв в межах та спосіб встановлений чинним законодавством на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконливого висновку, що в задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити повністю.

На підставі наведеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяМ.М. Луцович