Справа № 804/6779/17
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
19 жовтня 2017 р.Справа №804/6779/17

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 р. провадження по справі №804/6779/17 було відкрито та справу призначено до судового розгляду на 03.11.2017 р. о 14:30 год.
У період з 2008 р. по 2010 р. частину орендованої земельної ділянки, площею 1,3965 га, як зазначає заявник, останнім було продано іншим юридичним та фізичним особам, після чого фактична площа земельної ділянки, що знаходиться у користуванні підприємства в 2010 р. стала складати 0,8568 га.
На підставі зазначеного вище, підприємство зазначає, що у останнього відпала необхідність та право продовжувати користуватися більшою частиною орендованої земельної ділянки, згідно договору оренди земельної ділянки від 19.08.2003 р., у звязку зі зміною власників обєктів нерухомого майна, розташованого на орендній земельній ділянці.
При цьому, заявник зазначає, що Дніпровською міською радою не було вчинено жодних дій у вирішенні питання щодо припинення або внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 19.08.2003 р.
У звязку із зазначеним вище підприємство звернулось в 2010 р. до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про розірвання вищезазначеного договору оренди земельної ділянки від 19.08.2003 р.
У звязку із зазначеним вище, Товариство з додатковою відповідальністю "Електропівденмонтаж-3" звернулось до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про реєстрацію в Державному реєстрі прав державної реєстрації припинення прав Товариства з додатковою відповідальністю "Електропівденмонтаж-3" на земельну ділянку за договором оренди земельної ділянки від 19.08.2003 р., який рішенням суду вже було розірвано.
Однак, заявник отримав відмову, оскільки за Дніпропетровською міською радою не зареєстровано первісне право на земельну ділянку.
Заявник зазначає, що Державна фіскальна служба намагається стягнути з підприємства грошові кошти за оренду земельної ділянки, якої взагалі не існувало з моменту реалізації частини майна Товариства з додатковою відповідальністю "Електропівденмонтаж-3" в період з 01.01.2010 р. по 31.12.2012 р.
При цьому, заявник зазначає, що контролюючим органом ще й нарахована штрафні санкції до несплаченої суми за, начебто, неіснуючу орендну частину земельної ділянки, що належать іншим фізичним особам, власникам будівель та споруд.
Нові власники частин будівель та споруд, які придбали останні у період з 25.02.2008 р. по 21.08.2010 р., як зазначає, заявник, своєчасно надали документи про користування відповідними частинами земельної ділянки до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області та були зареєстровані, як платники податків на землю у відповідності до ПК України.
Відтак, дії Державної фіскальної служби щодо звернення до Самарського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра для реалізації майна Товариства з додатковою відповідальністю "Електропівденмонтаж-3" є протиправними.
При цьому, Державна фіскальна служба України розпочала процес реалізації майна Товариства з додатковою відповідальністю "Електропівденмонтаж-3", яке було описано згідно акта №ША010194 від 23.12.2010 р.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок справляння судового збору регулюється ЗУ Про судовий збір, відповідно до якого судовий збір за подання заяви про забезпечення адміністративного позову сплачується 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 480,00 грн.
З доданого до клопотання про забезпечення адміністративного позову у справі №804/6779/17 платіжного доручення №1376 від 29.09.2017 р. на суму 480,00 грн. вбачається, що судовий збір за подання заяви про забезпечення адміністративного позову, у відповідності до Закону України Про судовий збір Товариством з додатковою відповідальністю "Електропівденмонтаж-3"сплачено вірно.
Суд вважає за можливе вирішити дане клопотання негайно, без повідомлення осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.1 ст.118 КАС України.
Відповідно до ст. 117 КАС України, суд за власної ініціативи або за клопотанням позивача може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.
Однак, позивачем не надано до суду будьяких доказів наявності такої очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення їх захисту без вжиття заходів забезпечення позову.
Будь-яких доказів вчинення Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м.Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області дій, які б мали наслідком створення очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам Товариства з додатковою відповідальністю "Електропівденмонтаж-3" з огляду на неможливість розпорядження нерухомим майном, зазначеним в акті опису майна активів, на які поширюється право податкової застави від 23.12.2010 р., складеним Лівобережною міжрайонною державною податковою інспекцією м.Дніпропетровська ні матеріали адміністративного позову, ні матеріали заявленого клопотання не містять.
При цьому, відповідно до п. 17 а.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р. "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.
Таким чином, позивачем не доведено наявності у даній адміністративній справі хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, для постановлення судом ухвали про забезпечення позову.
З огляду на зазначене вище суд приходить до висновку, що відсутні передбачені ч.1 ст.117 КАС України обставини для вжиття заходів забезпечення позову, тому заявлене клопотання є таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.117,118 КАС України, суд,-
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1