Справа № 817/1610/16
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року 12 год. 50 хв. РівнеСправа № 817/1610/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (довіреність від 19 вересня 2016 року); представника відповідача ОСОБА_3 (довіреність від 05 травня 2017 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 (далі іменується позивач) до Рівненської митниці ДФС (далі іменується відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 204000009/2016/00027/1 від 23.08.2016 та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів 204000009/2016/00025 від 23.08.2016.

Ухвалою судді від 18.11.2016 провадження в адміністративній справі відкрито та ухвалою суду від 18.11.2016 справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою судді Недашківської К.М. від 22.05.2017 адміністративну справу прийнято до провадження.

У судове засідання, призначене на 17.08.2017, прибули представники позивача, які підтримали позовні вимоги та зазначили, що 22.06.2016 позивачем був ввезений автомобіль з ОСОБА_5. Для митного оформлення декларантом була подана митна декларація з доданими документами. Загальна вартість автомобіля згідно рахунку-фактури становила 10750 євро. Додатково позивачем був наданий звіт про вартісну оцінку автомобіля Експертного бюро автомобільної техніки Auto-Rege (ОСОБА_5). Однак, відповідачем 23.08.2016 прийнято рішення про коригування митної вартості товару за ціною на подібні (аналогічні) транспортні засоби, внаслідок чого митну вартість автомобіля збільшено до 18586 євро. Крім того, Рівненською митницею складена картка відмови в митному оформленні товарів. Такі рішення субєкта владних повноважень представники ОСОБА_4 вважають протиправними, оскільки наданими позивачем до митного оформлення документами повністю підтверджується визначена декларантом митна вартість автомобіля, а дії Рівненської митниці ДФС по коригуванню митної вартості за ціною на подібні (аналогічні) транспортні засоби є неправомірними.

Представники позивача наголосили, що митна вартість товарів підтверджується документами, передбаченими у частині другій статті 53 Митного кодексу України, і які були надані позивачем в повному обсязі при перетині кордону та митному оформленні. Основним методом визнання митної вартості товарів, які ввозяться в Україну, є перший метод за ціною договору. Даний метод і був застосований ОСОБА_4, а в митного органу були відсутні підстави для застосування інших методів визначення митної вартості, оскільки використані декларантом відомості, на думку представників позивача, підтверджені документально та є наявні всі складові митної вартості транспортного засобу. Крім цього, у судовому засіданні представники позивача вказали, що в силу вимог частини пятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Таким чином, представники просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, де зазначив, що прийняте рішення про коригування митної вартості та картка відмови у митному оформленні є правомірними та обґрунтованими. При проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, посадовою особою Рівненської митниці ДФС встановлено, що у документах, наданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містяться всі відомості відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. Тому, відповідно до пояснень представника відповідача у судовому засіданні, митний орган витребував у ОСОБА_4 додаткові документи для перевірки правильності визначення митної вартості, а саме висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану автомобіля, терміну експлуатації, його комплектації та документів щодо вартості перевезення транспортного засобу. Декларантом надано оцінку Експертного бюро автомобільної техніки Auto-Rege (ОСОБА_5), яка не може бути прийнятою для підтвердженої заявленої митної вартості, оскільки суперечить положенням та принципам наказу ДМСУ від 13.10.2006 №885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів» та здійснена країною відправника Польщею. Таким чином, Рівненською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товару на підставі інформації щодо ціни аналогічного транспортного засобу, наявної у довіднику Schwackeliste 2016 SPS-D 7/2016, сторінка 409. За таких обставин, відповідач вважає прийняті рішення правомірним та обґрунтованим, а тому просить суд в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 17.08.2017 оголошена вступна та резолютивна частина рішення відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

22.08.2016 декларантом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 подано до митного оформлення ввезений з республіки ОСОБА_5 громадянкою України ОСОБА_4 транспортний засіб марки «BMW» модель Х1, ідентифікаційний номер (номер кузова) WBAVN71020VW82166, загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначення: для використання по дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), номер двигуна (маркування) N47, пасажирський, тип двигуна дизельний, робочий обєм циліндрів 1995 см?, колісна формула 4х2, тип кузова хетчбек, бувший у використанні, календарний рік виготовлення -2013, модельний рік виготовлення 2013.

До митної декларації долучено наступні документи:

1. акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 09.08.2016 № 209100004/2016/00698;

2. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.06.2013 №EE444704;

3. рахунок фактура (інвойс) від 05.08.2016 №5/8/2016;

4. сертифікат про походження товару загальної форми від 11.08.2016 №PL/MF/AL 0229232;

5. паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацією місця проживання в Україні від 01.02.2013 № МЮ317393;

6. акт фізичного огляду №б/н;

7. довідка з органу сертифікації від 22.08.2016 №722;

8. зображення транспортного засобу від 18.08.2016;

9. касові ордера, що підтверджують сплату митних платежів від 22.08.2016 № ПН2343, від 08.08.2016 № ПН666;

10. експортна митна декларація від 05.08.2016 № 16PL401050E0089474.

Фактурна вартість товару, згідно рахунку від 05.08.2016 №5/8/2016 становить 10750 EUR.

Ввезений товар задекларований декларантом у митній декларації за ціною 10750 євро (307581,58 грн.) (а.с. 79-80).

Рівненською митницею 22.08.2016 направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надання: 1) висновку експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації; 2) документів, щодо вартості перевезення транспортного засобу.

В електронному повідомленні також зазначено, що митниця володіє інформацією щодо вартості подібних товарів (періодичне видання: довідник Schwackeliste 2016 SPS-D 7/2016, сторінка 409) , наданого до митного оформлення товару. Крім того, декларанта проінформовано, що у відповідності до частини шостої статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

23.08.2016 декларантом на електронне повідомлення митниці стосовно необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів надано Оцінку експертного бюро автомобільної техніки Auto-Rege від 05.08.2016 №RZ_841_16.

Також, громадянкою ОСОБА_4 листом від 23.08.2016 №23/08-1 повідомлено, про можливість прийняття рішення, без врахування термінів передбачених статтею 53 Митного кодексу України.

23.08.2016 Рівненською митницею ДФС прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №204000009/2016/000027/1, відповідно до якого вартість ввезеного транспортного засобу визначено у розмірі 18586 євро (531787 грн. 09 коп.) (а.с. 22-23).

23.08.2016 відповідачем сформована картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №204000009/2016/00025 (а.с. 24-25).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Митного кодексу України визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативноправових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відносини, повязані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України, декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно зі статтею 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. Уразі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Згідно з частиною 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, законодавцем регламентовано вичерпний перелік документів, що мають подаватись декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Крім того, за приписами частин 1, 2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (стаття 257 МК України).

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Таким чином, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митного органу при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 31.03.2015 у справі №21-127а15, від 02.06.2015 №21-498а15.

Судом встановлено, що Рівненською митницею ДФС у поданих позивачем для митного оформлення товару документах виявлено ряд розбіжностей, які мали суттєве значення для правильності визначення митної вартості таких товарів, саме: наявність відомостей щодо іншої вартості подібних товарів (періодичне видання: довідник Schwackeliste 2016 SPS-D 7/2016, сторінка 409), наданого до митного оформлення товару.

Субєктом владних повноважень надісланий запит ОСОБА_4 щодо надання висновку експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації та документів щодо вартості перевезення транспортного засобу.

У відповідь на запит позивач не надав висновок експерта-товарознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, а надав оцінку Експертного бюро автомобільної техніки Auto-Rege (ОСОБА_5).

Однак, поданий декларантом звіт про оцінку автомобіля від 05.08.2016 №RZ_841_16 не відповідає вимогам ОСОБА_2 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі по тексту постанови ОСОБА_2).

Оцінка експертного бюро автомобільної техніки Auto-Rege від 05.08.2016 №RZ_841_16 від 05.08.2016 №RZ_841_16, надана декларантом, не могла бути прийнята митним органом для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки суперечить положенням та принципам наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 №885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів», з урахуванням принципів ОСОБА_2, а саме:

1) Оцінка №RZ_841_16, здійснена резидентом країни відправника (ОСОБА_5), виконана без посилання на будь який нормативний акт, що регламентує порядок здійснення такої оцінки.

Статтею 1 МК України визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативноправових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Оскільки, посилання на міжнародний договір відсутні, порядок здійснення оцінки здійснюється відповідно до законодавства України, а саме ОСОБА_2.

2) Пунктом 4.4. Методики передбачено, що у звіті про оцінку колісних транспортних засобів зазначається інформація: «відомості про фізичну особу, що здійснює оцінку КТЗ: посада, прізвище, ім'я, по батькові, освіта, спеціальності (загальна й оціночна за напрямом програми базової підготовки), стаж роботи за цими спеціальностями, учений ступінь і вчене звання (за наявності), номер, дата видачі кваліфікаційного свідоцтва та посвідчення про підвищення кваліфікації» - зазначена інформація у Оцінці №RZ_841_16 відсутня.

Разом з тим, для забезпечення дієвого контролю за даними, що містяться в експертизах (звітах, оцінках тощо), особливо в частині особових даних експерта (оцінювача) та терміну дії його повноважень (ПІБ, номер свідоцтва, номер посвідчення тощо) не можливо здійснити перевірку, оскільки даний експерт відсутній в реєстрі атестованих судових експертів України та реєстру субєктів оціночної діяльності України.

3) Оцінка №RZ_841_16 здійснена 05.08.2016, що співпадає з датою рахунку-фактури №5/8/2016. Цей факт, може свідчити про те, що транспортний засіб куплений у пошкодженому стані (пошкодження згідно Оцінки №RZ_841_16):

- витік мастила з-під ущільнень та кришок двигуна; двигун працює нерівномірно;

- коробка передач переходить у аварійних режим, за специфікацією ASO не передбачається ремонт коробки передач у умовах сервісного обслуговування елемент потрібно замінювати;

- кришка двигуна тріснута;

- кузов вимагає ремонту у звязку з заміною елементів оснащення, та до моменту перетину кордону (09.08.2016) був відремонтований.

Громадянка України ОСОБА_4 засвідчила власним підписом у акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 09.08.2016 № 209100004/2016/00698 пошкодження лише: «пошкоджено лако-фарбове покриття», що суперечить даним зазначеним в Оцінці №RZ_841_16. Вичерпність зазначених пошкоджень також засвідчено декларантом в акті фізичного огляду від 22.08.2016 №б/н. Таким чином, та як наслідок є ймовірність, що транспортний засіб був відремонтований до моменту перетину кордону.

4) у тексті Оцінки №RZ_841_16 зазначено, що вартість визначено на підставі котирувань ринкової вартості з каталогу «Легкові автомобілі Ринкова вартість VIII-2016», погоджених виконавцем оцінки та коригувань, які впливають на вартість автомобілю. Дана довідкова література не рекомендована Додатком 8 ОСОБА_2.

5) Відповідно до розділу «Визначення вартості автомобіля у ушкодженому стані» Оцінки №RZ_841_16 експертом використовуються проценти додаткового зменшення вартості транспортного засобу, які суперечать таблиці 4.1 та 4.2 ОСОБА_2 (наприклад: «двигун з оснащенням» застосовано коефіцієнт 16, проте, відповідно до таблиці 4.1 ОСОБА_2 коефіцієнт становить до 10).

Згідно положень пункту 2 частини 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінювальних товарів.

Судом встановлено, що жодних документів про вартість ремонтних (відновлювальних) робіт до митного оформлення не надано. Декларантом не надано також витребуваного звіту щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації на момент подачі митної декларації до митного оформлення та на запит Рівненської митниці ДФС.

Таким чином, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості товару декларантом, тому митний орган мав достатні правові підстави для витребування в декларанта додаткових документів, які в свою чергу, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6В.(представник ОСОБА_4) надані не були.

Суд зазначає, що норми законодавства з питань митної справи регламентують, що у разі виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах, виявлення ознак підробки або наявності чи відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган має право вимагати від декларанта надання додаткових документів, перелік яких визначено законодавцем.

Інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, проведення консультацій у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

Матеріалами справи підтверджується, що митним органом для обґрунтування заявленої позивачем митної вартості товарів було запропоновано надати додаткові документи, однак позивач не надав необхідного для визначення вартості імпортованого автомобіля висновку експерта-автотоварознавця.

Відтак, суд дійшов висновку, що декларантом не були виконані вимоги контролюючого органу про надання додаткових документів. Тому, митний орган мав всі підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які ввозились на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.

Таким чином, митним органом правомірно відмовлено позивачу в митному оформленні товару за основним методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору (контракту), оскільки декларантом не були надані на вимогу контролюючого органу додаткові документи.

У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Рівненської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.

Наявність у Митному кодексу України чітких визначень понять «ідентичні» та «подібні (аналогічні)» товари, унеможливлює використання при коригуванні вартісного рівня будь яких товарів бувших у використанні, у тому числі транспортних засобів (враховуючи їх фактичний технічний стан, який може значно різнитись), методів визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних (стаття 59 МКУ) та подібних (аналогічних) (стаття 60 МКУ) товарів. З цих же причин, та за умов відсутності достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МКУ), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МКУ), неприйнятним для визначення митної вартості таких товарів є методів визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості. У звязку із зазначеним, при коригуванні бази оподаткування транспортних засобів б/в, застосовується резервний метод.

У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість окремо взятого транспортного засобу зазвичай визначається декларантами у валюті довідника EUROTAX (Євро), з урахуванням: обєктивних причин коливання вартісних показників транспортних засобів протягом року, марки, моделі, технічних характеристик (повна маса, вантажопідйомність, база, тип, об`єм та потужність двигуна), комплектації, додаткових опцій, тюнінгу, фактичних терміну експлуатації, пробігу, технічного стану тощо.

Отже, у звязку в викладеним під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.

Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (стаття 64 МК України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Відповідно до статті 33 МК України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.

Так, митну вартість імпортованого транспортного засобу визначено на підставі інформації, щодо ціни аналогічного транспортного засобу, наявної у довіднику Schwackeliste 2016 SPS-D 7/2016, сторінка 409 (з терміном експлуатації 38 місяців)

Нормативний пробіг для даної категорії транспортного засобу (5.3) з терміном експлуатації 38 місяців становить 66300 км. Заявлений декларантом фактичний пробіг 50871 км, менший за нормативний на 15429 км. Згідно методики Eurotax, та даних довідника SchwackeListe, коригування на пробіг, що менший від нормативного на 15000 км, для даної категорії транспортного засобу, здійснюється у розмірі + 2,5%. Згідно фото наданих декларантом, імпортований транспортний засіб має додаткову комплектацію, що також було враховано при визначенні митної вартості. До базової комплектації імпортованого транспортного засобу не включені: коробка автомат (5,5%), паркувальна система (118 євро).

Розрахунок числового значення митної вартості відповідачем здійснено наступним чином: 17100+(2,5%+5,5%)+118 євро = 18586,00 євро або 531787,09 грн. за курсом НБУ на день подання товару до митного оформлення.

У зв'язку з ненаданням позивачем належних документів на підтвердження заявленої митної вартості, у відповідача не було можливості застосувати митну вартість, визначену позивачем, тому при здійсненні митної оцінки був застосований резервний метод визначення митної вартості товарів.

Крім того, суд зазначає, що транспортний засіб випущений у вільний обіг за митною декларацією від 25.08.2016 №204050003/2016/012825, сума фінансової гарантії сплачена до бюджету (а.с.109-110).

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість прийнятого контролюючим органом Рішення про коригування митної вартості та Картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів, а відтак заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судові витрати, сплачені позивачем, на підставі статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови залишити без задоволення.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська