Справа № 287/38/17-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук М.В.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"18" жовтня 2017 р. Справа № 287/38/17-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "17" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та нарахувати йому пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 18.05.2017 року, на умовах, визначених ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на п'ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року проживав у цій зоні не менше чотирьох років. Свої вимоги мотивує тим, що він є громадянином, який постійно проживав або постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю, а тому відмову відповідача у призначенні йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років вважає протиправною.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 17.07.2017 позов ОСОБА_3 до Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано дії Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, які полягає у відмові в призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на п'ять років згідно ст.55 Закону України "Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - протиправними.

Зобов'язано Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на п'ять років згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 18.05.2017 року.

Зобов'язано Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на п'ять років згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 18.05.2017 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи є основним документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " та відповідно до ст. 65 Закону має бути видане обласними державними адміністраціями, а не районними, тобто надане позивачем посвідчення видане не уповноваженим на те органом.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами всановлено, що ОСОБА_3 при досягненні 55 років, що підтверджується паспортом серія НОМЕР_1, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Листом № 731/02 від 24.05.2017 року управління відмовило позивачу в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку з тієї підстави, що посвідчення потерпілого 4 категорії серіїНОМЕР_2 від 01.12.1993 року видано Олевською районною державною адміністрацією, а не обласною державною адміністрацією.

З довідки № 5385 від 29.05.2017 року виданої виконавчим комітетом Олевської міської ради ОСОБА_3, дійсно зареєстрований та постійно проживає в м. Олевськ, з 26.04.1986 року по даний час, що слідує з будинкової книги №21 (а.с.12), дана обставина також підтверджується і копією паспорта (а.с. 10) . Позивач має страховий стаж 15 років, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, у відповідності до ст.55 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії за віком зі зниженням, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійного віку на 5 років.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Відповідно до ст. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що сторонами належність позивача до особи постраждалої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалось, а тому посвідчення є чинним і вказує на те, що позивач згідно ч.4 ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51, станом на 01.01.1993 прожив або відпрацював у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Згідно пункту 2 ч. 3 статті 55 зазначеного Закону особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на З роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 65 вказаного Закону визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом, позивач має посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоактивного контролю у 1986-1992 р.р. (категорія 4), видане відповідно до зразка, який передбачений Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджений постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 18 червня 1991 року № 44.

Окрім того, згідно рішення координаційного комітету по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 13.11.1991 № 13 "Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачалося, що виписка посвідчень потерпілим проводиться згідно з рішенням комісії при сільських, селищних, міських рад народних депутатів, які перевірялися, затверджувалися комісіями при райвиконкомах. Виписані посвідчення підписувалися головою райвиконкому і завірялися гербовою печаткою.

Постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року був затверджений новий Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким було передбачено затвердження нових зразків посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який не передбачає заміну посвідчень старого зразка на нові зразки, а передбачає видачу посвідчень особам, які звернулись за їх видачею, видачу дублікатів втрачених посвідчень та в інших випадках.

Видане позивачу посвідчення є безстроковим, воно не скасовано і не визнано недійсним.

Таким чином, позивач згідно статті 55 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", має право на пенсію із зменшенням пенсійного віку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Олевського районного суду Житомирської області від "17" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Свято-Миколаївська,31,м.Олевськ,Житомирська область,11001

- ,