Справа № 336/578/17(2-а/336/96/2017)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2017 рокусправа № 336/578/17(2-а/336/96/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 серпня 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати по Україні за 2014, 2015 та 2016 роки; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та провести відповідні виплати з 11 січня 2017 року.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 серпня 2017 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015 та 2016 роки.

Зобовязано Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (код за ) призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та провести відповідні виплати, з 11 січня 2017 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (код за ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Іншу частину позовних вимог залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду, Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років з 09.07.2008 року у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати.

З 30.05.2013 року позивач набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

11 січня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя повідомило ОСОБА_1, що перехід на пенсію за віком буде недоцільним, оскільки у випадку призначення пенсії за віком буде застосовано показник середньої заробітна плата по України за 2007 рік.

Таким чином, не призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком є предметом спору в цій справі.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років. При цьому, суд правильно виходив з того, що позивач не просив про перехід з одного виду пенсії на інший, а просив пенсійний орган призначити пенсію за віком, що є підставою для застосування положень статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV (далі - Закону №1058-ІV).

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У частині першій статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закону №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Так, як зазначалося вище, позивачу у 2008 році призначено пенсію за вислугу років згідно пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Із заявою від 11.01.2017 року про призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV він звернувся вперше.

За таких обставин застосування в спірних відносинах при призначенні позивачу пенсії за віком норм ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV є безпідставним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

Враховуючи, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» слід здійснити з 11.01.2017 року.

Тому, рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити абзац другий резолютивної частини постанови, оскільки відповідачем було допущено протиправну бездіяльність щодо не призначення позивачу пенсії за віком згідно поданої ним заяви.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Абзац другий резолютивної частини постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 серпня 2017 р. - змінити та викласти в наступній редакції.

Визнати протиправною бездіяльність Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим