Справа № 816/1064/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 р.Справа № 816/1064/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Радченко Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2017р. по справі № 816/1064/17

за позовом Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко"

про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2017р. у задоволенні адміністративного позову Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій відмовлено.

Позивач, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому, крім того, заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ПрАТ "Райз-Максимко" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, /а.с. 10/.

Буринська філія ПрАТ "Райз-Максимко" є відокремленим структурним підрозділом відповідача без права юридичної особи /а.с. 9/ та перебуває на обліку в Управлінні як платник страхових внесків /а.с. 8/.

За особовим рахунком Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2 окремим громадянам, загалом у розмірі 17377,67 грн, у т.ч., за червень 2017 року - 3926,67 грн /а.с. 15/.

Посилаючись на несплату ПрАТ "Райз-Максимко" заборгованості у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за червень 2017 року у розмірі 3926,67 грн, оскільки відповідач належним чином виконав свій обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Так, відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 названого Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 вказаної Інструкції (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру; колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Наданою до матеріалів справи копією листа Буринського відділення Конотопської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області від 24.02.2017 вих. №67/18-02/15-209 підтверджено, що Буринська філія ПрАТ "Райз-Максимко" у 2017 році не зареєстрована платником єдиного податку четвертої групи (а.с. 11).

Відповідач також не заперечує обставину, що ПрАТ "Райз-Максимко" у 2017 році не реєструвалось платником єдиного податку четвертої групи.

Як визначено частиною третьою статті 95 Цивільного кодексу України, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином, відповідач у 2017 році зобов'язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій за Буринську філію ПрАТ "Райз-Максимко".

Проте, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, згідно з розрахунками фактичних витрат, загальна сума витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій по Буринській філії ПрАТ "Райз-Максимко" за червень 2017 року становить 3926,67 грн. (а.с. 21-22).

Водночас, згідно з копією платіжного доручення від 26.06.2017 № підтверджено, що кошти у розмірі 3926,67 грн сплачені Буринською філією ПрАТ "Райз-Максимко" 26.06.2017, призначення платежу: "пільгова пенсія список №2 за червень 2017 року" /а.с. 38/.

За даними витягу з картки особового рахунку Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2 підтверджено, що кошти у розмірі 3926,67 грн зараховані 26.06.2017 /а.с. 15/.

З урахуванням наведеного, відповідач у запереченнях на апеляційну скаргу посилається на те, що ним виконано обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій за червень 2017 року у розмірі 3926,67 грн.

Разом з цим, позивач зазначив, що кошти у розмірі 3926,67 грн зараховані у рахунок погашення заборгованості Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" з відшкодування фактичних витрат, що утворилась за попередній період, а саме - за рахунок даної суми коштів погашено заборгованість за жовтень та частково листопад 2016 року.

Так, з картки особового рахунку Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2 судом встановлено, що станом на 25.06.2017 позивачем обліковувалась заборгованість відповідача з відшкодування фактичних витрат загалом у розмірі 21304,34 грн, що складалась із заборгованості попередніх періодів у розмірі 17377,67 грн та суми фактичних витрат за червень 2017 року у розмірі 3926,67 грн.

Колегія суддів зазначає, що зарахування платежів у хронологічному порядку може мати місце відповідно до приписів Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 №21-2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.10.2010 за №988/18283.

А тому, доводи відповідача щодо відсутності у позивача правових підстав для зарахування платежів у порядку черговості виникнення заборгованості є безпідставними.

Однак, як встановлено судом, заборгованість Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" з відшкодування фактичних витрат у розмірі 17377,67 грн утворилась за період з липня 2016 року по лютий 2017 року, а її стягнення було предметом розгляду у межах адміністративної справи №816/214/17.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 у справі №816/214/17 (номер судового рішення в ЄДРСР 65380226), залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 (номер судового рішення в ЄДРСР 66828625), у задоволенні адміністративного позову Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до ПрАТ "Райз-Максимко" в особі Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з липня 2016 року по лютий 2017 року у розмірі 17377,67 грн відмовлено.

За приписами статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017р. у справі №816/214/17 постановлена за результатами розгляду справи у відкритому судовому засіданні, а відтак набрала законної сили з моменту її проголошення.

Таким чином, судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено факт відсутності у відповідача обов'язку з відшкодування позивачу витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Буринську філію ПрАТ "Райз-Максимко" за період з липня 2016 року по лютий 2017 року у розмірі 17377,67 грн.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивач безпідставно зарахував сплачені Буринською філією ПрАТ "Райз-Максимко" кошти у розмірі 3926,67 грн у рахунок погашення заборгованості з відшкодування фактичних витрат за жовтень-листопад 2016 року.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідач належним чином виконав свій обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій за червень 2017 року у розмірі 3926,67 грн.

Отже, колегія суддів вважає, що позовні та апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2017р. по справі № 816/1064/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений 17.10.2017 р.