Справа № 820/2365/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 жовтня 2017 р. № 820/2365/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рубан. В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги заявлені до Східної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення рішення від 16.05.2016 року № 45/1304

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на помилкових судженнях субєкта владних повноважень, а тому вважає, що воно підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що позивач в силу ст. 267 Податкового кодексу України є платником транспортного податку, а наявний у нього на праві власності автомобіль є об'єктом оподаткування транспортним податком.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд проаналізувавши докази в їх сукупності встановив наступне.

Судовим розглядом встановлено, що у 2016 році позивач був власником автотранспортного засобу марки Mersedes-Benz модель GL350 CDI, 2013 року випуску.

Відповідачем винесено повідомлення-рішення № 45/1304 від 16.05.2016, яким відповідно до п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, визначено позивачу суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок в розмірі 25000 грн.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Законом України від 24.12.2015 №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - Закон №909) внесені зміни до Податкового кодексу України (далі - Кодекс), зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Кодексу визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування Податкового кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" передбачено, що з 01.01.2016 року мінімальний місячний розмір заробітної плати склав - 1378,00грн.

Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

З 19.02.2016 року набула чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабміну від 18.02.2016 року № 66, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Відповідно до пункту 2 цієї Методики, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Miністрів України від 10 04.2013 року №403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Зокрема, згідно пункту 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Miністрів України від 10 04.2013 №403, середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сер = Цн х (Г /100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних зaco6iв залежно від строку експлуатації; Гк- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу.

Суд звертає увагу на те, що середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами i еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля-продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки (пункт 2 вказаного Порядку).

3 наведеного вбачається, що однією зі складових формули визначення середньоринкової вартості легкового автомобіля є пpо6iг на встановлену дату проведення оцінки.

Разом з цим, згідно з пунктом 12 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої Постановою Кабінету Miністрів України № 66 18.02.2016 року, коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів.

У разі коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Міністерство економічного розвитку і торгівлі України забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (Пункти 13-14 цієї Методики).

Відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої Постановою Кабінету Miністрів України № 66 від 18.02.2016 року, зокрема в додатку 2 зазначено, що для транспортних засобів із строком експлуатації до 1 року нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів становить 27 (тис.) кілометрів.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося представником відповідача у судовому засіданні, надати розрахунок середньоринкової вартості автомобіля позивача Mercedes-Benz модель GL 350 CD, рік випуску 2013, відповідач не має можливості, оскільки він не зберігся, роздрукований відповідачем з офіційному веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розрахунок вартості, є розрахунком станом на 2017р., таким чином встановити які показники були внесені позивачем, в тому числі і пробіг автомобілю, до розрахунку вартості автомобіля у 2016р. судом не вбачається можливим.

Наведене дає підстави стверджувати, що середньоринкова вартість автомобіля позивача Mercedes-Benz модель GL 350 CD, рік випуску 2013, станом на 2016р., визначена відповідачем, не підтверджена належними доказами, та зазначена невірно, оскільки один із показників, який необхідно було зазначати у формулі для обчислення середньоринкової вартості автомобіля, а саме такий показник як пробіг, останнім не встановлювався.

Крім того, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на самостійно проведений розрахунок як підстави визначення податкового зобовязання: 2117013,00 *50/100 = 1058506,50 грн., де 2117013,00 грн. - вартість нового транспортного засобу марки Mersedes-Benz, модель GLS-Class 3.0 Diesel внутрішнього згорання, визначена згідно сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, оскільки оскільки приписами Податкового кодексу України та вищезазначеної методики встановлено, що такий розрахунок середньоринкової вартості автомобіля здійснює лише Мінекономрозвитку та надає відповідну інформацію органам ДФС. Отже, проведення відповідачем самостійно відповідного розрахунку, здійснено за відсутності визначених законом підстав та повноважень.

Таким чином, відповідачем не доказано, що середньоринкова вартість належного позивачу транспортного засобу марки Mersedes-Benz, модель GL, 2013 року випуску у 2016 році перевищувала 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016р.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що належний позивачу автомобіль, на момент прийняття спірного рішення мав середньоринкову вартість більшу ніж 1033500 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_3 до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 16.05.2016 року №45/1304.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (61001, м.Харків, вул. Б.Хмельницького, 17) на користь ОСОБА_3 (61022, м. Харків, пр. Московський, 6.128, кв.115) витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

4.Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 16.10.2017 р..

Суддя Рубан В.В.