Справа № 808/2706/17
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року о 09 год. 45 хв.Справа № 808/2706/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стрельнікової Н.В., за участю секретаря судового засідання Батигіна О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

до: Товариства з додатковою відповідальністю «Автопарк», м.Запоріжжя

про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі позивач або Правобережне ОУПФУ м. Запоріжжя) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк» (далі відповідач або ТОВ «Автопарк»), в якому просить стягнути з відповідача суму боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за червень, липень, серпень 2017 року в розмірі 37 795,17 грн. на користь Правобережного ОУПФУ м. Запоріжжя.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що колишнім працівникам ТОВ «Автопарк», які зазначені у позові, виплачується пенсія на пільгових умовах на підставі п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Підприємство відповідача є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування. За період з червня по серпень 2017 року позивачем нараховано до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 у сумі 37 795,17 грн. Однак, в добровільному порядку відповідачем не відшкодовуються вказані витрати.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (вх. №26569 від 02.10.2017). На позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача також подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (вх. №26801 від 03.10.2017) та заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначено, що ТОВ «Автопарк» з адміністративним позовом не погоджується, виходячи з того, що, по-перше, пункт 6. 1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2013 №21-1 прямо суперечить абз. 4 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тому не може застосовуватися до спірних правовідносин. По-друге, на момент прийняття Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 частина 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка передбачала відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій була відмінена. Також, позивач не надав доказів нарахування та сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на суму 37 795,17 грн., та не довів обставин, на яких ґрунтується позов.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи подані клопотання представників сторін, відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу за відсутності сторін у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопарк» () відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», знаходиться на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Відповідно до виданих відповідачем довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та на підставі п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 призначена пільгова пенсія.

Згідно розрахунків по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідачу за період червень - серпень 2017 року нараховано 37 795,17 грн.

У звязку з несплатою фактичних витрат загальна сума заборгованості відповідача перед Пенсійним фондом України по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 по вказаним громадянам за період червень - серпень 2017 року становить 37 795,17 грн.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій направлялись позивачем на адресу ТОВ «Автопарк», проте сума заборгованості відповідачем сплачена не була.

Враховуючи несплату відповідачем суми заборгованості у добровільному порядку позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1992 №1788-ХІІ (далі Закон України №1788-ХІІ), «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон України №1058-IV), «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі Закон України №400/97-ВР), Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000 № 1461-III, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду від 19.12.2003 № 21-1.

Відповідно до п. 2. Прикінцевих положень Закону України №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Статтею 1 Закону України №400/97-ВР визначено, що платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтями 2, 4 Закону України №400/97-ВР визначені об'єкти оподаткування та ставки збору.

Відповідно до ст. 3 вищезазначеного Закону збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Порядок та процедуру відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою Правління Пенсійного фонду від 19.12.2003 № 21-1.

Відповідно до пп.6.1 п.6 Інструкції №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень цього Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з пп.6.4 - пп.6.8 п.6 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня, та щомісячно до 25-го числа підприємства вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, що призначені в минулих роках.

Судом встановлено, що відповідачу своєчасно надсилалися розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії пенсіонерам, що мають право на пільгову пенсію на підприємстві відповідача.

Вищевказаними Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується наявність у відповідача зобовязання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за період червень - серпень 2017 року, яке не було виконано, невідшкодованою залишається сума заборгованості у розмірі 37 795,17 грн.

Крім того, судом досліджено довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, видані відповідачем вищезазначеним пенсіонерам, які працювали на роботах за Списком №2. Також, судом досліджено протоколи призначення пенсії, розрахунки стажу вищевказаних пенсіонерів, яким призначено пенсії за віком на пільгових умовах.

Факт понесення Пенсійним фондом витрат на виплату пільгової пенсії за списком №2 за період червень-серпень 2017 року вказаним громадянам підтверджується карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2.

Проте, у встановлені законодавством строки сума заборгованості відповідачем сплачена не була, у звязку із чим позивач звернувся із позовом до суду.

Відповідач до суду не надав будь-яких платіжних документів, які б свідчили про повне або часткове відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

При цьому, судом не приймаються до уваги твердження відповідача про те, що пункт 6. 1 Інструкції №21-1 прямо суперечить абз. 4 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, оскільки ця Інструкція розроблена та затверджена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», про що й вказано в п. 1.1 розділу 1 Інструкції.

Також не приймаються судом до уваги й посилання відповідача на те, що на момент прийняття Закону №1058-IV частина 2 ст. 13 Закону №1788-ХІІ, яка передбачала відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій була відмінена, оскільки обовязок відшкодовувати органа ПФУ їхні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам позивача прямо передбачений пп.6.1 п.6 Інструкції №21-1.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011.

Оскільки позивачем судовий збір не сплачувався, необхідності в вирішенні питання щодо розподілу судових витрат не має.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ««Автопарк» () на користь Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (, р/р 1062, МФО 313957, банк: Запорізьке обласне управління ТДВ «Державний ощадний банк України») заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з червня по серпень 2017 року включно у розмірі 37 795 грн. (тридцять сім тисяч сімсот девяносто пять гривень) 17 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова