Справа № 126/1101/16-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року м. Київ К/800/28220/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Горбатюка С.А. Калашнікової О.В.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області

на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року

у справі № 126/1101/16-а

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив визнати дії щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням до заробітку сум виплат матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та індексації протиправними та зобов'язати включити до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивача, матеріальну допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, яка була виплачена у 2013, 2014, 2015 роках.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що грошова допомога на оздоровлення, грошова допомога на вирішення соціально-побутових питань з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. Позивач вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у включенні до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія сум матеріальну допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія ОСОБА_4 матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області включити до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія ОСОБА_4 матеріальну допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, яка була виплачена йому у 2013, 2014, 2015 роках.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подало касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, що передбачено пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

На адресу Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Наказом Головного управління ДФС у Київській області від 07.09.2015 року № 470-0 з посиланням на п. 64 пп. «Б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено в запас (з постановкою на військовий облік).

Вийшовши на пенсію позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області з проханням роз'яснити порядок виплати його пенсійного забезпечення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 700/К-12 від 15.12.2015 року позивачу роз'яснено, що загальний розмір пенсійної виплати станом на 01.12.2015 року складає 4193,72 грн., в тому числі : основний розмір пенсії -3119,72(56% грошового забезпечення, вислуга років 22), підвищення до пенсії на непрацездатну дитину -537 грн, підвищення до пенсії на непрацездатну дитину -537 грн.

ОСОБА_4 26.02.2016 р. звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії з врахуванням до заробітку, з якого обчислюється пенсія, сум виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації.

Листом відповідача від 15.03.2016 р. № 159/К-12 ОСОБА_4 відмовлено у здійсненні перерахунку призначеної пенсії з посиланням на положення ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанову Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові потреби не носить постійного характеру і не є щомісячною, підстав для її включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, немає.

Вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що ч. 1 ст. 10-1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що грошова допомога на оздоровлення та грошова допомога для вирішення соціально-побутових потреб, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером Збройних Сил України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з вересня 2015 року йому призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі- Закон № 2262-XII).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом № 2011-ХІІ.

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи та встановлено судами попередніх інстанцій відповідно до довідки Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 17.09.2015 року № 2547/к/10-13-05-33 позивачу виплачена матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за лютий-вересень 2013 року в сумі 5757,98 грн., за жовтень 2014 року -3799,02, за червень 2015 року 5624,57 грн., за липень 2015 року -5348 грн. Також із зазначених виплат нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування, що згідно ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII є підставою для включення таких сум заробітку для визначення розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Такий же висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року по справі № 21-70а15, згідно якого грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що позивач має право на включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що були виплачені у 2013, 2014, 2015 роках, оскільки з цих виплат нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - залишити без задоволення.

Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року, та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року у справі № 126/1101/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді