Справа № 2а-11305/10/1370
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

17 жовтня 2017 року справа № 2а-11305/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Новак Л.М.

за участю:

представника прокуратури - ОСОБА_1

представника Міністерства оборони України - ОСОБА_2

представника Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України в особі Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» до Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа - ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування реєстраційного посвідчення,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України в особі Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» до Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа - ОСОБА_4, в якому просить суд:

- визнати дії Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» протиправними щодо реєстрації ангару площею 360, 6 м. кв. по вул. Моринецькій, 5 у м. Львові, як нерухомого майна та видачею реєстраційного посвідчення № 793 від 19.11.1996;

- скасувати реєстраційне посвідчення № 793 від 19.11.1996, яким Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» зареєструвало право власності на приміщення ангару загальною площею 360, 6 м. кв. як нерухоме майно.

17 жовтня 2017 року в судовому засіданні, судом поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог, а саме скасування реєстраційного посвідчення №793 від 19.11.1996.

Представник прокуратури щодо закриття провадження в частині позовних вимог заперечив. Мотивував тим, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 02 вересня 2010 року провадження у справі припинено, а предметом позову у цій справі було визнання недійсним реєстраційного посвідчення, отже вказані позовні вимоги слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник Міністерства оборони України та представник Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» підтримали думку представника прокуратури.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце його проведення.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі серед іншого, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач серед іншого просить суд скасувати реєстраційне посвідчення № 793 від 19.11.1996, яким Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» зареєструвало право власності на приміщення ангару загальною площею 360, 6 м. кв. як нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Рішення суб'єкта владних повноважень, які у контексті положень КАС України можуть бути оскаржені до суду, необхідно розуміти як нормативно - правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

За установленими в теорії права підходами до класифікації правових актів нормативно - правовий акт це прийнятий уповноваженим державним органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неоднарозово. Що ж до правових актів індивідуальної дії, то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

При цьому обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень як предмета адміністративного спору є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків.

При цьому, в розумінні ст. 17 КАС України реєстраційне посвідчення від 19.11.1996 року за № 793 не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії і не тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обовязків у позивача, а тому не може бути оскаржена в адміністративному суді.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі Суд) від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині скасування реєстраційного посвідчення не є публічно-правовими та мають вирішуватися не в порядку адміністративного судочинства.

Правову позицію аналогічного змісту висловив Вищий адміністративний суд в ухвалі від 05 липня 2016 року у справі № К/800/38258/15, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, колегія суддів вважає за необхідне скасувати та закрити провадження в цій частині в адміністративному порядку, оскільки вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вказана позиція узгоджується в постанові Верховного Суду України від 20 вересня 2017 року (справа № 814/3454/14).

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, зокрема, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, на виконання приписів частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд роз'яснює позивачеві, що заявлені вимоги належить розглядати в порядку господарського судочинства з урахуванням правил територіальної підсудності.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

Закрити провадження у справі № 2а-11305/10/1370 за позовом Військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України в особі Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» до Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа ОСОБА_4 в частині скасування реєстраційного посвідчення від 19.11.1996 № 793.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.10.2017.

Суддя Р.М. Брильовський