Справа № 802/394/17-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

25 вересня 2017 р. Справа № 802/394/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська"

до Тростянецької районної державної адміністрації,

Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,

Бершадської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю "Ободівка "Агро"

про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" до Тростянецької районної державної адміністрації, Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Бершадської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю "Ободівка "Агро" про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" стало відомо, що рішенням Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер від 28.01.2016 року про скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди землі) на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі договору оренди землі № 416 від 29.08.2014, укладеного між сторонами: орендодавець - ОСОБА_3, орендар - ТОВ "Агрофірма Ободівська". Після цього, рішенням державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації Бершадської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 30750637 від 02.08.2016, щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди землі) на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі договору оренди землі № 668-0 від 18.07.2016, укладеного між сторонами: орендодавець - ОСОБА_3, орендар - ТОВ "Ободівка Агро".

Вказані рішення державного реєстратора позивач вважає протиправними, оскільки, право оренди спірної земельної ділянки було зареєстроване за товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" і на час проведення оскаржуваних реєстраційних дій договір оренди, укладений із власниками земельної ділянки був чинними. Наведені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 03.04.2017 року відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору власника земельної ділянки ОСОБА_3.

Позивач в судове засідання не з'явився, уповноваженого представника до суду не направив, проте через відділ прийому суду подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача Тростянецької районної державної адміністрації через відділ прийому суду подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача у зв'язку із службовим навантаженням.

Представник відповідача Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та Бершадської міської ради в чудове засідання не з'явились, уповноважених представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Треті особи в судове засідання не з'явилась, уповноважених представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями ч.4 ст.122 та ч.6 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим, фіксування судового засідання, на підставі ст. 41 КАС України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4 ст.182 Цивільного кодексу України).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваних рішень (далі - Закон № 1952-IV).

За змістом ст.2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №1952-IV державна реєстрація прав є обов'язковою.

Пунктом 2 ч.1 ст.4 Закону №1952-IV передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягає, зокрема, право оренди земельної ділянки.

В силу ч.1 ст.5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 7 ст.16 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом (п.1); інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою (п.6).

Згідно з ч.4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону №1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними якщо їх реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

При цьому, як зазначено у пункті 8-1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно.

Виходячи із обставин даної справи, предметом судового дослідження є перевірка наявності одночасного існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку, наявність якої суперечить вимогам Закону №1952-IV.

Із цього приводу суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на таке.

Судом встановлено, що 29.08.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі №416 (а. с. 33-35) згідно якого орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення (земельна частка (пай)), кадастровий номер НОМЕР_1 розташованої на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, загальною площею 2,0641 га. Строк дії договору становить десять років, а після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15877668 від 18.09.2014 року, яке прийнято на підставі договору оренди землі, серія та номер 416 від 29.08.2014 року - здійснено запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) 7038013 від 18.09.2014 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( далі - Закон № 1952-IV), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 18 Закон № 1952-IV визначено, що проведення державної реєстрації прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Згідно з ч. 1 статті 27 Закон № 1952-IV Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Таким чином, з'ясування державним реєстратором обставин про наявність уже зареєстрованого речового права оренди земельної ділянки на підставі діючого договору оренди та подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів, зокрема, нового договору оренди з невід'ємними його частинами, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, є передбаченою у статті 24 України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права.

Із аналізу вищенаведеного слідує, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Аналогічну правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд України у своїх постановах від 29 вересня 2015 року № 21-760а15, від 30 березня 2016 року № 21-1434а15, від 15 листопада 2016 року № 21-3030а16.

Разом із тим, в порушення вимог чинного законодавства державними реєстраторами при проведенні державної реєстрації речових прав за договорами оренди землі, укладених між ТОВ "Ободівка - Агро" та власником земельної ділянки, належним чином не перевірено, чи вже зареєстроване право оренди на земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснено повторну реєстрацію договорів оренди однієї і тієї ж самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача про те, що оскаржуваними рішеннями державних реєстраторів порушуються його законні права та інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені у ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням позову, підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер від 28.01.2016 року про скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди землі) на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі договору оренди землі №416 від 29.08.2014, укладеного між сторонами: орендодавець - ОСОБА_3, орендар - ТОВ "Агрофірма Ободівська".

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації Бершадської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 30750637 від 02.08.2016, щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди землі) на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі договору оренди землі №668-0 від 18.07.2016, укладеного між сторонами: орендодавець - ОСОБА_3, орендар - ТОВ "Ободівка Агро".

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" (, вул. Дружби, 43, с. Ободівка, Тростянецький район, Вінницька область, 21050) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1600 грн. ( одна тисяча шістсот гривень ) за рахунок бюджетних асигнувань Бершадської міської ради ( та судовий збір в сумі 1600грн. (одна тисяча шістсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Тростянецької районної державної адміністрації ().

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар