Справа № 607/6036/16-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Київ К/800/10875/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Калашнікової О.В., Єрьоміна А.В., Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі №876/10061/16 (№607/6036/16-а) за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС, Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС, Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області, в якому просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0975/20510/2016 від 18 травня 2016 року, винесену Волинською митницею ДФС в особі начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріч Л.М., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема статтею 470 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами не тягне за собою адміністративної відповідальності.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року скасоване рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що о 00 год. 46 хв. на територію митного поста „Володимир-Волинський" Волинської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки „DAIMLERCHRYSLER SPRINTER", куз. № НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща) під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який надав технічний паспорт НОМЕР_4, закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_5, виданий 09 грудня 2008 року органом 6110, персональний номер НОМЕР_1.

Під час перевірки інформації в програмно-інформаційному комплексі „Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЕАІС ДФС, а також при опитуванні громадянина ОСОБА_1 було встановлено, що 06 квітня 2016 року позивач по смузі руху „Зелений коридор" ввіз на митну територію України через пункт пропуску „Краковець" Львівської митниці ДФС автомобіль марки „DAIMLERCHRYSLER SPRINTER", куз. № НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща) в режимі „транзит". Станом на 29 квітня 2016 року ОСОБА_1 не вивіз за митний кордон України вищевказаний автомобіль, який фактично був доставлений у митницю призначення о 00 год. 46 хв. 29 квітня 2016 року.

За даним фактом інспектором митниці 29 квітня 2016 року складено протокол про порушення митних правил №0975/20510/2016 за ч.3 ст.470 МК України та призначено розгляд справи на 18 травня 2016 року.

За наслідками розгляду вищевказаного протоколу митний орган прийшов до висновку, що ОСОБА_1 перевищив встановлений ст.95 МК України строк транзитного перевезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу державної фіскальної служби більше ніж на десять діб, тому його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач повідомив Тернопільську митницю ДФС про обставини несправності ввезеного ним в митному режимі „транзит" транспортного засобу, і на підтвердження цих обставин позивачем надано відповідачу акт здачі-приймання виконаних робіт від 26 квітня 2016 року, а тому період з 09 по 26 квітня 2016 року не включається до строку транзитного перевезення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 допустив перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу комерційного призначення на десять діб, що є підставою для накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 90 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України), транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.57 ст.4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі;

На підставі ч.2 ст.181 Цивільного кодексу України від 16.01.2003, № 435-IV рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Відповідно п.60 ст.4 МК України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Згідно п.3 ч.1 ст. 93 МК України, - товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту; зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

За правилами ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається:

1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;

2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення);

3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Таким чином, у вищезазначених нормах МК України законодавцем чітко передбачені строки на в'їзд і виїзд транзитних транспортних засобів, а також відповідальність особи за їх порушення.

Відповідно до ст. 460 МК України вчинення порушення митних правил передбачених зокрема, статтею 470, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ст. 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Судами встановлено, що транспортний засіб „DAIMLERCHRYSLER SPRINTER", куз. № НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща) під керуванням громадянина України ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України 06 квітня 2016 року без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, а вивезено цей ТЗ за межі митної території України 29 квітня 2016 року.

Тобто, позивачем було порушено визначені статтею 95 МК України строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту.

По факту перевищення встановленого митним кодексом України строку доставки транспортного засобу до митного органу призначення, інспектором митниці 29 квітня 2016 року складено протокол про порушення митних правил №0975/20510/2016 за ч.3 ст.470 МК України.

Постановою в справі про порушення митних правил №0975/20510/2016 від 18 травня 2016 року Негріч Л.М. визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500,00 грн.

Також судами встановлено, що позивач надав документи про ремонт автомобіля та повідомив про поломку автомобіля митний орган, зокрема 12 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільської митниці ДФС із заявою в якій просив продовжити термін перебування на території України транспортного засобу марки «DaimlerChrysler Sprinter», номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, у зв'язку з тим, що з 09 квітня 2016 року він перебуває на ремонті в СТО.

Згідно акта здачі-приймання виконаних робіт від 26 квітня 2016 року, в період з 09 квітня 2016 року по 26 квітня 2016 року ввезений позивачем автомобіль проходив технічне обслуговування (ремонт заднього моста та покраска агрегатів) у ФОП ОСОБА_3

Вищевказаний автомобіль 29 квітня 2016 року, був доставлений у Волинську митницю ДФС України.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981, визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

У пункті 2 розділу VIII Порядку надано розуміння термінів „документальне підтвердження" та „факт аварії чи дії обставин непереборної сили", а саме: документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно п. 3 Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно п. 5 Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. При цьому керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

У відповідності до п. 6 Порядку, у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Разом із заявою подаються: документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку; примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд; письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.

За приписами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. При цьому частиною 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

За встановлених судами обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності в діях позивача ознак порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, оскільки він перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки до митниці транспортного засобу більше ніж на десять діб.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду апеляційної інстанції, що позивач, в порушення вимог ст.95 МК України, більше ніж на десять діб перевищив строк доставки транспортного засобу, який згідно ст.321 МК України, перебуває під митним контролем та митне оформленням якого не закінчене, згідно акту здачі-приймання виконаних робіт від 26 квітня 2016 року транспортний засіб був справним та міг продовжувати рух за призначенням, натомість доставлено автомобіль позивачем у Волинську митницю ДФС України 29 квітня 2016 року, тобто через три дні після закінчення ремонту, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, внаслідок чого, останнього було законно притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, яка винесена уповноваженою особою (ст.522, 523 МК України), у встановлені строки, з дотриманням вимог територіальної підвідомчості (ст.524 МК України) та відповідно до положень ст.526 МК України.

Колегія суддів наголошує, що надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, натомість не підтверджують того, що зазначений вище транспортний засіб потребував у ремонті в результаті аварії або дії обставин непереборної сили.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що позивачем перевищено встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж десять діб, а обставини непереборної сили, які би перешкодили йому виконати вимоги законодавства України, були відсутні, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: