Справа № 826/15172/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2017 р. м. Київ К/800/21570/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Загородній А.Ф., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Експериментально-механічний завод» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.10.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014р. у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Експериментально-механічний завод» до начальника управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, третя особа: управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ПАТ «Експериментально-механічний завод» звернулось до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог, а.с. 54-55) про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення рішень від 28.03.2013р. №351 та №352 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески; зобов'язання повторно розглянути матеріали перевірки та зміст акту про результати планової перевірки позивача щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України, а також достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 03.12.2008р. по 27.03.2013р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.10.2013р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа, платник єдиного внеску і знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва.

Відповідачем проведено планову перевірку правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України, а також достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 03.12.2008р. по 27.03.2013р., про що складений відповідний акт від 28.03.2013р. №184.

Перевіркою встановлені наступні порушення: не подано звіт про суми заробітної плати, з яких утримуються страхові внески в розмірі 2% на суму 158194,64 грн. за лютий 2009 року; не подано звіт про суми нарахованих страхових внесків в розмірі 33,2% та 4% в сумі 50582,62 грн. та в розмірі 2% на суму 3163,89 грн. за лютий 2009 року.

За наслідками проведеної планової перевірки відповідачем прийняті рішення від 28.03.2013р. №351 та №352, якими до позивача застосовані фінансові санкції за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески в сумі 158194,64 грн. та за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків в сумі 53746,51 грн.

Позивач 12.04.2013р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зі скаргою на рішення від 28.03.2013р. №352.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 04.06.2013р. скаргу позивача на рішення від 28.03.2013р. №351, №352 залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскаржувані рішення підписані начальником управління ОСОБА_4, який згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є начальником управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва і згідно посадової інструкції вправі підписувати від імені управління будь-які документи.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, із змісту позовної заяви вбачається, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на відсутність передбачених законом підстав для застосування щодо нього фінансових санкцій, зокрема, на відсутність заборгованості зі сплати нарахованого до 01.01.2004р. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та заборгованості зі сплати фінансових санкцій та пені, які виникли до 01.01.2011р., а також втрату чинності окремими положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2011р.

В порушення вимог статті 159 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення та статті 11 КАС України щодо офіційного з'ясування обставин справи судом першої інстанції, доводи позовної заяви та фактичні обставини справи з'ясовані не були. Апеляційним судом такі порушення вимог процесуального закону усунуті не були.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції на може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В свою чергу підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини другої статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення судів підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ході нового розгляду, крім наведеного вище, також при необхідності вирішити питання залучення належного відповідача в порядку статті 52 КАС України.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Експериментально-механічний завод» задовольнити частково.

Скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.10.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014р., а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

А.Ф. Загородній

Ю.Й. Рецебуринський