Справа № 686/13158/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/13158/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

18 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 серпня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, 02 липня 2017 року інспектором роти №2 УПП в м. Хмельницькому ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 складено постанову серії БР № 723838 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення.

У вказаній постанові зазначено, що 02 липня 2017 року о 11 год. 45 хв. в м. Хмельницькому по вул. Вайсера, буд. 17/1 водій транспортного засобу Nissan Almera, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку безпосередньо в самому виїзді з прилеглої території, чим порушив п.п.15.9и ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з підпунктом "и" пункту 15.9 Правил дорожнього руху України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Таким чином, зупинка водієм транспортного засобу ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду є порушенням правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу.

Положеннями статей 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вчинене позивачем адміністративне правопорушення підтверджується оглянутими фотознімками з реєстратора службового автомобіля, з яких вбачається, що позивач 02 липня 2017 року, керуючи транспортним засобом Nissan Almera, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку безпосередньо в самому виїзді з прилеглої території, чим порушив підпункт "и" пункту 15.9 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема щодо порушень частини першої статті 122 КУпАП.

Таким чином, справи щодо скоєного позивачем порушення розглядаються органами Національної поліції, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Колегія суддів звертає увагу, що зміни до статті 258 КУпАП стосовно не складання протоколу про адміністративне правопорушення набули чинності з 08 серпня 2015 року, а рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, на яке посилається позивач приймалось стосовно норми в редакції від 02 березня 2014 року.

Таким чином, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП уповноваженими органами (почасовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Наведене вище спростовує твердження апелянта щодо необхідності розглядати справу за місцем знаходження органу, що має право розглядати справу.

Крім того, в силу пункту 3 частини 3 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюються на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а тому доводи апеляції щодо необхідності скасування визначеної санкції за скоєне правопорушення через малозначність колегія суддів відхиляє.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 283 КУпАП, стягнення накладено у межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для скасування винесеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 723838 від 02 липня 2017 року відсутні

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 серпня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5