Справа № 813/1029/13-а
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Київ К/800/26287/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Бухтіярової І.О., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2013 рокута ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року у справі №813/1029/13-а (876/4748/13)за поданням Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби (надалі - ДПІ у Залізничному районі м. Львова)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мізол» (надалі - ТОВ «Мізол»)

про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, -

встановив:

ДПІ у Залізничному районі м. Львова звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з поданням, в якому просила підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна ТОВ «Мізол», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 174, накладеного рішенням від 07.02.2013 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Мотивуючи заявлене подання, контролюючий орган зазначив, що за відповідачем обліковувався податковий борг з авансових внесків з податку на прибуток у сумі 70123,00 грн., у зв'язку з чим начальником ДПІ у Залізничному районі м. Львова прийнято рішення про опис майна ТОВ «Мізол» у податкову заставу. Проте, при виході податкового керуючого 06.02.2013 року за юридичною адресою відповідача з метою вручення зазначеного рішення останньому відмовлено в наданні первинних документів, про що складено відповідний акт №45/19-00, на підставі якого начальником контролюючого органу в порядку пп. 94.2.7 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) прийнято рішення від 07.02.2013 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.02.2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2015 року, в задоволенні подання відмовлено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, заявник звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішень судів попередніх інстанцій і прийняття нового, яким задовольнити подання повністю.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 2 пр. 4 р. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу, сплачують у січні - лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому визначено граничний строк подання річної податкової декларації за попередній звітний (податковий) рік, до місяця подання податкової декларації за поточний звітний (податковий) рік.

За правилами пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

В той же час, судами з'ясовано, що декларація з податку на прибуток підприємства за 2013 рік відповідачем до контролюючого органу не подавалась.

Згідно з п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

За правилами пп. 94.2.7 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) арешт майна може бути застосовано, якщо, зокрема, платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Таким чином, враховуючи те, що в порядку п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, а податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2013 рік ТОВ «Мізол» до ДПІ у Залізничному районі м. Львова не подавалась, то право податкової застави не виникло і, як наслідок, не виникло право в заявника здійснювати опис майна, на яке поширюється право податкової застави.

При цьому судові інстанції цілком обґрунтовано відхилили посилання контролюючого органу на довідку від 05.02.2013 року, згідно з якою станом на 18.01.2013 року ТОВ «Мізол» збільшено недоїмку за декларацією від 07.11.2012 року № на суму 70123,00 грн., оскільки вказана декларація є підставою для нарахування та сплати товариством у порядку п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у січні - лютому 2013 року авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, проте не є документом, на підставі якого виникає право податкової застави.

Отже, оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови в задоволенні подання.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків судових інстанцій.

За таких обставин, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ І.О. Бухтіярова

___________________ Ю.І. Цвіркун