Справа № 149/2084/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 149/2084/17

Головуючий у 1-й інстанції: Вергелес В.О.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

18 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: Куковицького Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Хмельницькому в особі лейтенанта поліції Кієнка Сергія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в особі лейтенанта поліції у м. Хмельницькому в особі лейтенанта поліції Кієнка Сергія Олександровича, в якому просив: поновити пропущений строк оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, як такий, що пропущений з поважних причин; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 26.06.2017 року серії БР №723750, а провадження по справі закрити.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 26 червня 2017 року інспектором роти 1-го батальону УПП в м. Хмельницькому лейтенантом поліції Кієнком С. О. винесено постанову у справі про адміністративне порушення серії БР №733750 відносно ОСОБА_1 за порушення п. 22.5 правил дорожнього руху та вимоги п. 19 постанови КМУ від 18.01.2011 р. №30, а саме що останній 26.06.2017 року, керував транспортним засобом DAF XF 95.430 (реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом DENNISON EF-36 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), що є великогабаритним, а саме за шириною має 3 метри 90 сантиметрів, при цьому кабіна не була обладнана дзеркалами заднього виду, які б забезпечували достатній огляд з урахуванням габаритів вантажу, що перевозився.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Однак, ОСОБА_1 , вважаючи дану постанову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов поданий з пропуском строку звернення до суду та наявні підстави для залишення його без розгляду, однак колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 1 ст.100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Аналізуючи вищезазначені приписи КАС України, колегія суддів зауважує, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесенно 26.06.2017 року та вручено останньому особисто 26.06.2017 року, що підтверджується його підписом у постанові.

У послідуючому, 01.08.2017 року позивачем подано до суду першої інстанції адміністративний позов, що підтверджено описом вкладення у лист з повідомленням.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку оскарження постанови позивач вказує на те, що спірну постанову прийнято 26.06.2017 року, тобто в час коли позивач знаходився в рейсі по завданню ПП «Транс-Авто-Д», де працює водієм, що підтверджується наказом на відрядження №112-в від 26.06.2017 р.. де зазначено термін відрядження з 26.06.2017 року по 27.07.2017 року та становить 30 днів.

Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №149/07, з відрядження ОСОБА_1 повернувся 31 липня 2017 року, а з адміністративним позовом звернувся до суду на наступний день - 01 серпня 2017 року.

Зважаючи на викладене, дослідивши обставини справи в повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку, що відмовляючи позивачу у поновленні строку, суд першої інстанції без з`ясування обставин справи в повному обсязі, прийшов до передчасного висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Разом з тим, колегія суддів враховує також і судову практику Європейського Суду з прав людини.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Тобто, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

З огляду на встановлені обставини у справі, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушив норми процесуального законодавства, позбавивши при цьому права позивача на звернення до суду.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання, а тому ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2017 року необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Хмельницькому в особі лейтенанта поліції Кієнка Сергія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Справу направити до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.
Ухвала суду складена в повному обсязі 23 жовтня 2017 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.