Справа № 826/992/17
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/992/17 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.,

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

пр-к апелянта Михайлюк-Філімонова Є.В., Ковалишена А.М.

пр-к відповідача Сіняк Д.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Приватного акціонерного товариства "Спецавтобаза" про застосування заходів реагування,

УСТАНОВИВ :

Позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, звернувся в суд з адміністративним позовом про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень ПАТ "Спецавтобаза" за адресою: вул. Плодова, 1 у м. Києві шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощитки та вхідні двері приміщень підприємства за адресою: вул. Плодова, 1 у м. Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу від 15.11.2016 №510, посвідчення від 06.12.2016 №1436 в період з 06.12.2016 по 23.12.2016 проведено планову перевірку щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки приміщень ПАТ "Спецавтобаза", розташованих за адресою: вул. Плодова, 1 у м. Києві.

За результатами перевірки складено акт планової перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 23.12.2016 № 653, у якому було зафіксовано порушення відповідачем вимог правил пожежної і техногенної безпеки.

Оскільки під час проведення перевірки було виявлено ряд порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей та з метою попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об'єктах відповідача порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, позивач звернувся до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень ПАТ "Спецавтобаза".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказував на необґрунтованість позовних вимог про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень відповідача за адресою: вул. Плодова, 1 у м. Києві шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері приміщень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та фактам, колегія судді звертає увагу на наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» держаний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності, що передбачено частиною 1 статті 3 Закону № 877.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 877 виключно законами встановлюються: - органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;- види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); - повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; - вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; - спосіб здійснення державного нагляду (контролю); - санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Частиною 5 статті 4 Закону № 877 передбачено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Якщо законом передбачено, що обґрунтованість вжиття органом державного нагляду (контролю) заходів реагування має бути підтверджена судом, орган державного нагляду (контролю) звертається до адміністративного суду з адміністративним позовом не пізніше наступного робочого дня з дня видання (прийняття) відповідного розпорядчого документа.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону № 877 на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Також, згідно зі статтею 39 Закону України «Про охорону праці», посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частині 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, в тому числі: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач, в обґрунтування позову стверджував, що усі перелічені в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей (людям, які працюють, перебувають на підприємстві, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі).

Колегія суддів звертає увагу, що пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю (п. 33 ч.1 ст. 1 Кодексу Цивільного захисту України).

Відповідно до п.24 вказаної статті надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб'єкті господарювання на ній або водному об'єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела може призвести) до виникнення загрози життю або здоров'ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об'єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Згідно із пунктом 26 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини.

Пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров'ю людей виникає не лише при наявності порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, а й при наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі. Отже, настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі або надзвичайної ситуації з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню та вплив небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) створюють реальну загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Отже, законодавець пов'язує настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Під час проведення перевірки позивачем виявлено ряд порушень, із них такими, що створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, які працюють, перебувають на підприємстві, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі, зокрема,є:

- в приміщеннях на видних місцях не вивішені інструкції про заходи пожежної безпеки, в разі виникнення НС техногенного характеру працюючий персонал не володіє інформацією стосовно своїх дій для ліквідації НС;

- на видних місцях не вивішені плани евакуації з указанням телефону " 101" та місць розміщення засобів протипожежного захисту, в разі виникнення НС техногенного характеру працюючий персонал не володіє інформацією стосовно своїх дій для ліквідації НС;

- на шляхах евакуації влаштовані сходові марші з різною шириною проступів та різною висотою присхідців у межах одного сходового маршу, наявність даного порушення ускладнює евакуацію людей з приміщення під час виникнення пожежі, що може призвести до загрози життю та здоров'ю людей;

- допускається зменшення протипожежних розривів шляхом прибудови до будівель ІІ-го ступеню вогнестійкості будівель ІІІ-а ступеня вогнестійкості. Перешкоджання під час пожежі проїзду техніки пожежно-рятувальних служб та не виключається можливість розповсюдження пожежі на сусідні будинки;

- для будівель і приміщень виробничого, складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки "Норми визначення категорій приміщень, наявність даного порушення створить перешкоди підрозділам ДСНС, які будуть здійснювати ліквідацію надзвичайної ситуації у зв'язку з неможливістю ідентифікувати небезпеку приміщень;

- приміщення не в повній мірі забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками), що не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум'я на ранній стадії виникнення пожежі чим створюється загроза безпеці людей;

- сходові клітки не забезпечені евакуаційним освітленням, наявність даного порушення перешкоджає вільній евакуації людей з приміщення під час виникнення пожежі, що може призвести до загрози життю та здоров'ю людей;

- в складських приміщеннях не передбачено влаштування системи димовидалення;

- не проведено перевірку блискавкозахисту відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд";

- не проведено замір опору ізоляції та перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

двері підсобних (складських) приміщень не виконані протипожежними, в разі НС сприятиме швидкому розповсюдженню вогню на інші приміщення.

Відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції зазначав про усунення більшості виявлених порушень, та про те, що деякі порушення усунені частково, а деякі перебувають в процесі усунення, одна не створює сама по собі безпосередньої небезпеки життю та здоров'ю людей.

Як встановлено судом першої інстанції дійсно на момент розгляду справи судом першої інстанції переважну більшість порушень норм законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки відповідачем усунуто.

Так, відповідачем не підтвердження усунення порушень зазначених в пункті 1 надано копію інструкції про заходи пожежної безпеки та в підтвердження їх вивішення на відповідних місцях приміщень надано фотокопії.

В підтвердження факту усунення порушення, зазначеного у пункті 2, відповідачем надано фотографії, з яких вбачається вивішення на відповідних місцях планів евакуації з вказаннням номеру телефону тат місць розміщення засобів протипожежного захисту.

Згідно наданого журналу реєстрації проведення інструктажів з правил пожежної безпеки, відповідачем проведено з працівниками інструктаж з правил пожежної безпеки (п. 3 опису виявлених порушень).

На усунення порушень, зазначених в пункті 4, відповідачем проведено підвищення межі вогнестійкості металевих сходів типу С2, що підтверджується копіями договору №26/06/14-2 про виконання робіт по вогнезахисній обробці металевих конструкцій від 16.06.2014 та акту наданих послуг від 29.07.2014 №1298.

Щодо порушення в частині влаштування сходових маршів з різною шириною проступів та різною висотою присхідців у межах одного сходового маршу, то на усунення вказаного порушення відповідачем 02.03.2017 укладено Додаток №11 до договору від 02.12.2016 №/БК-342, згідно якого передбачається виконання ТОВ "Будівельна компанія "Альянс сучасного будівництва" робіт з реконструкції сходів.

В підтвердження усунення порушення, вказаного у пункті 7, пожежні кран-комплекси були перевірені на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування, що підтверджується копією витягу з журналу обліку та технічного обслуговування внутрішніх пожежних кранів і рукавів та актом перевірки функціонування пожежних кранів від 03.03.2017.

З метою усунення порушення, зазначеного у пункті 8, відповідачем надіслано лист на адресу Святошинського РУ ГУ ДСНС України в м. Києві від 09.03.2017 №59 для проведення одержувачем випробування ПГ на тиск та втрату води.

Стосовно порушення, згідно якого двері підсобних (складських) приміщень не виконані протипожежними, відповідач зазначив що ним здійснено переговори з підрядною організацією з метою укладення договору на виконання відповідних робіт. На момент подачі заперечень договору надано не було.

В підтвердження усунення порушення, зазначеного у пункті 10, відповідачем проведений замір опору ізоляції та перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, що підтверджується копією технічного звіту від 15.02.2017.

Щодо порушення зазначеного в пункті 11, то на підтвердження проведення прихованих робіт на покладання електропроводки за підвісними стелями відповідачени надано копії актів на закриття прихованих робіт.

Також, в підтвердження усунення порушення визначеного пунктом 12 (не проведено перевірку блискавкозахисту) відповідачем надано копії договору перевірки пристроїв захисту від блискавок від 01.02.2017 №1-Р/2017, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.02.2017, акту перевірки пристроїв блискавкозахисту.

Крім того, в підтвердження усунення порушення зазначеного в п.13 (не всі приміщення обладнані системами протипожежного захисту), відповідачем надано копії договору підряду від 01.02.2017 №05/01-17 та акту прийняття до експлуатації систем протипожежного захисту №75 від 27.02.2017.

Щодо усунення порушення стосовно влаштування у складських приміщеннях системи димовидалення, відповідачем надано копію договору підряду від 10.03.2017 №10/03-17.

З метою усунення порушення, викладеного у пункті 15, відповідачем укладено Додаток №10 до договору від 02.12.2016 №/БК-342.

В підтвердження усунення недоліків щодо забезпечення сходових клітин евакуаційним освітленням та позначення евакуаційних виходів світловими покажчиками надано копію додаткової угоди №1 до договору від 31.01.2017 №125 та фотокопії.

Також, з метою усунення порушення щодо невизначення для усіх будівель і приміщень категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки, відповідачем надано наказ від 13.01.2017 №01/1 та фотографії, що підтверджують визначення для усіх будівель і приміщень категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки.

Щодо виявлених порушень в частині здійснення оренди приміщень без подання і реєстрації декларацій відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, то відповідачем, у зв'язку з тим, що отримання таких декларацій і відповідальність покладається на орендарів надіслано останнім лист від 29.12.2016 №813 з вимогою провести свою діяльність у відповідність з договорами оренди, які також долучені до матеріалів справи, та законодавства України.

Отже, відповідачем усунуто більшість порушень, зазначених позивачем в акті від 23.12.2016 № 653, як таких, що створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єкта нерухомості до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей. Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність необхідності у примусовому порядку застосовування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень товариства шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощитки та вхідні двері приміщень.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Також, колегія суддів звертає увагу, що в обґрунтування апеляційної скарги апелянтом вказується на відсутність у відповідача належних засобів та заходів протипожежної безпеки про які в Акті перевірки взагалі не зазначалося.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 19.10.2017.