Справа № 759/9112/17
Суддя: П`ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/9112/17
пр. № 2-а/759/281/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Винарчук М.А.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до відповідача Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ПОУПФУ в м. Києві) про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ПОУПФУ в м. Києві таз 03.01.2017 року та отримувала пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

15 травня 2017 року позивач звернулася до ПОУПФУ в м. Києві із заявою про проведення перерахунку пенсії з її підвищенням на 12,5 відсотка розміру, обчисленого відповідно до ст. 27 цього Закону, згідно з ч. 3 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На звернення позивача стосовно перерахунку пенсії з її підвищенням на 12, 5 відсотків згідно з ч. 3 ст. 29 зазначеного вище Закону, відповідачем було надано відповідь листом від 18.05.2017 року № 900/01/Б-815 в якій зазначено про строки переведення з одного виду пенсії на інший, про те, що ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про розмір призначеної пенсії за віком, складові розміру цієї пенсії та розмір пенсії, що підлягає до виплати працюючим пенсіонерам, посилаючись на ч.3 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також зазначає, що відповідно до Закону жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до ст. 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку. Норми цієї статті стосуються осіб, пенсія яким призначається вперше.

При цьому відповідач вказує на те, що оскільки позивачу призначалася пенсія по інвалідності, а подана заява передбачає переведення з пенсії по інвалідності, а подана позивачем заява передбачає переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, а тому, на думку територіального УПФУ, при обчисленні пенсії норми частини 3 ст. 29 Закону до пенсії позивача не застосовується.

Таким чином, відповідач відмлвив в підвищенні розміру пенсії на 12,5 відсотків, обгрунтовуючи сврї дії тим, що позивач вже отримувала пенсію по інвалідності, то при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком таке підвищення позивачу не належить.

Але ж такі висновки ПОУПФУ в м. Києві базуються на хибному тлумаченні приписів ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки зазначене частиною 3 ст. 29 цього Закону не передбачено. Адже, в цій статті не зазначено, що жінки-інваліди при досягненні пенсійного віку та при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком не мають права на таке підвищення.

Крім того, пенсія за віком призначається ОСОБА_1 вперше, оскільки правові умови для призначення вкаазаного виду пенсії виникли у позивача лише після досягнення позивачем 57 років 6 місяців. А вказане підвищення встановлюється лише до пенсії за віком за умови призначення пенсії після досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто, у випадку позивача з відстрочкою на 2 роки 6 місяців. Так на думку ОСОБА_1 виконано всі законодавчі умови для встановлення вказаного підвищення.

Що до пенсії по інвалідності таке підвищення не встановлюється. Тому доводи УПФУ стосовно того, що позивачв вже отримувала пенсію по інвалідності, а тому не може претендувати на встановлення підвищення до пенсії за віком, незважаючи на її призначення з відстрочкою на 2 роки 6 місяців, є необгрунтованими та нелогічними.

Зважаючи на те, що такі дії відполвідача не відповідають нормам чинного пенсійного законодавства, оскільки жодного доводу для відмови в перерахунку пенсії з підвищенням її розміру на 12,5 відсотків наведено не було.

Вважаючи дії відповідача неправомірними, позивач була вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги адміністративного позову підтрималата просилазадовольнити посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві в судовому засіданні проти задоволення вимог даного адміністративного позову заперечувала та просила в його задоволенні відмовити вказуючи на обставини викладені в запереченнях щодо заявлених вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку із підвищенням розміру пенсії відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернулася до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про проведення перерахунку пенсії у зв'язку з її підвищенням на 12,5 процентів розміру, обчисленого відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з ч. 3 ст. 29 Закону.

Листом від 18.05.2017 року № 900/01/Б-815 Правобережне об'єднане управління пенсійного фонду України повідомила позивача про те, що згідно поданої заяви від 26.09.2016 позивачу було проведено перерахунок пенсії з виду на вид, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до частини 3 статті 29 Закону, жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до ст. 27 Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців біль пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку. Тому, відповідачем було відмовлено у встановлені пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивачу проводився перерахунок з виду на вид у відповідності до вказаного Закону, а не призначення пенсії.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цьогоЗакону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За змістом ст. 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч. 3 ст. 45 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 26 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають, зокрема, жінки, які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року, після досягнення ними 56 років, 6 місяців.

Відповідно до ст. 27 Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Пленумом Верховного суду України у п.5 постанови «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 1 листопада 1996 року роз'яснено, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Згідно з ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

При цьому, при нарахуванню позивачу пенсії відповідачем було застосовано положення ст. 27 та ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи питання про застосування наведеного Закону в часі, необхідно виходити з того, що згідно зі ст.22 Конституції Українизакріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, суд вважає відмову Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1, - неправомірною.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов'язання Відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 03.01.2017р.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 8, 19, 22, 58, 64, 124, 150 Конституції України, ст. 27 та ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та керуючись ст.ст. 2, 6-10, 14, 17, 69, 71, 104, 105, 158-162, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії за віком, підвищивши її розмір згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 12,5 відсотків розміру пенсії, обчисленого відповідно до ст. цього Закону, та здійснити виплату пенсії з 03.01.2017 р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. на відшкодування судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а особами які не були присутні при проголошення постанови суду, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.В. П'ятничук