Справа № 810/2168/17
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року № 810/2168/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., секретар судового засідання Почепа В.В.,

за участю представників:

позивача - Лугини С.В.

відповідача - Щербак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельне управління-2" до Обухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними та скасування розрахунків,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельне управління-2" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Обухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить визнати протиправними та скасувати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №443/07 від 16.01.2016, №318/07 від 12.01.2017, №215/07 від 06.04.2017, №2785/07 від 11.05.2017.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 2 щодо ОСОБА_3 є протиправними як в частині порядку встановлення пенсії так і механізму її нарахування. ОСОБА_3 було досягнуто пенсійного віку, а саме 55 років відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з чим позивачем було припинено витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Позивач вважає, що відповідач не мав права у зв'язку із прийняттям змін до Закону на збільшення строку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував повністю, у задоволенні позову просив відмовити. Підтримав письмові заперечення, в яких зазначив, що фактичні розрахунки які направлялися позивачу поверталися без виконання в супроводі листа, яким зазначалось, що платник незгодний сплачувати кошти по пенсіонеру ОСОБА_3 Вказаними листами позивач наголошував на безпідставно визначеній заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Пенсіонер ОСОБА_3, по якій необхідно здійснити відшкодування пільгових пенсій народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, вона має право виходу на пенсію в 59 років. Крім того, зазначає, що відповідач неодноразово звертався до Київського окружного адміністративного суду з позовами про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які судом були задоволені.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Обухівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області були складені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 "Про пенсійне забезпечення" за 2016 рік, за 2017 рік, за квітень 2017 рік, за травень 2017 рік.

Відповідно до довідки ТОВ «Монтажно-будівельне управління - 2» №53, пенсіонерка ОСОБА_3 дійсно працювала на підприємстві у позивача. За висновками атестаційної комісії та відповідно до наказу № 5 від 27.08.1997 р., посада виконроба, на якій працювала ОСОБА_3, віднесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій посад і показників з шкідливими умовами праці.

У 2010 році ОСОБА_3 вийшла на пенсію по досягненню нею 50-річного віку. В ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 виповнилось 55 років, а тому підприємство припинило виплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

З пенсійної справи ОСОБА_3 встановлено, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже за висновками відповідача має право на пенсію за віком після досягнення нею 59-річного віку.

Не погодившись з вказаними розрахунками позивач оскаржив їх до суду.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону №1058-ІV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлені що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України. Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених згідно з пунктами «а», «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме грошова сума, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам за списками №№ 1, 2 виробництв, робіт, професій, посад показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

Розрахунок суми відшкодування проводиться у відповідності до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсій страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1.

Згідно з п. 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термії з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Виходячи з викладеного, відповідач зобов'язаний щомісячно до 25-го числа здійснювати покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах.

Починаючи з 2015 року позивач не перерахував в належні строки кошти на відшкодування фактичних витрат позивача по виплаті та доставці пільгових пенсій за період із 01.09.2015 р. по 30.06.2017 р., оскільки вважає, що ОСОБА_3 досягла пенсійного віку (55 років), а тому обов'язку виплачувати такі витрати у підприємства вже немає.

Проте, суд не може погодитись з таким твердженням позивача, оскільки Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-УІ було внесено зміни до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо умов призначення пенсії за віком.

Так, згідно абз. 2 п. 7 Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ від 18.07.2007 № 937, перерахування коштів підприємством, організацією здійснюється до дня досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Судом встановлено, що пенсіонерка ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто вона відповідно до норм чинного законодавства має право виходу на пенсію в 59 років (у 2019 році).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №937 від 18.07.2007 року «Про затвердження Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці» перерахування коштів підприємствами, організаціями здійснюються до дня досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З аналізу наданих суду документів та вищенаведених норм чинного законодавства України, вбачається, що відповідач при визначенні розміру витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок позивача та при винесенні фактичних розрахунків на виплату та доставку пільгових пенсій діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Крім того, суд зазначає, що відповідач неодноразово звертався до Київського окружного адміністративного суду з позовами щодо стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за періоди з 01.08.2015 по 31.08.2015, з 01.09.2015 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 28.02.217 та з 01.03.2017 по 30.04.2017. Постановами Київського окружного адміністративного суду по справі №810/4247/15, №810/471/17, №810/942/17 та №810/1597/17 позови відповідача задоволені та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельне управління-2" (на користь Обухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список №2), за періоди з 01.08.2015 по 31.08.2015, з 01.09.2015 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 28.02.217 та з 01.03.2017 по 30.04.2017, на підставі оскаржених позивачем розрахунків. Дані рішення набрали законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності оскаржуваних рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельне управління-2" в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 17 жовтня 2017 р.