Справа № 805/2120/15-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 р. Справа № 805/2120/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов

ОСОБА_1

до відповідачів:

1. Головного управління Національної поліції в Донецькій області

2. Дружківського відділення поліції Краматорського відділу поліції Головного

управління Національної поліції в Донецькій області

про скасування наказу, поновлення на службі, відшкодування коштів

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправним та скасувати наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 09.04.2015 року № 805 в частині звільнення з органів внутрішніх справ; визнання протиправним та скасувати наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 28.04.2015 року №133 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ, поновлення на службі в органах внутрішніх справ з 07.05.2015 року; стягнення з Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області грошового забезпечення (заробітну плату) за фактично відпрацьований час з 07.05.2015 року (дня звільнення з ОВС) по 02.06.2015 року (останній день находження на лікарняному) в сумі 4818 грн. 42 коп.; стягнення з Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.05.2015 року, з дня звільнення з ОВС по день винесення судового рішення.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що службове розслідування, на підставі висновків якого його було звільнено, проведене відповідачем з порушенням вимог наказу МВС України від 12.03.2013 року № 230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС», зокрема, службове розслідування проведене без його участі та без отримання від нього письмового пояснення.

Вказує на те, що 06.04.2015 року на підставі наказу начальника ГУ МВС України в Донецькій області № 805 він був звільнений зі служби за порушення п. 64 (за порушення дисципліни) «Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України».

Зазначає, що він був позбавлений жодних прав учасника службового розслідування та дізнався про факт його проведення 29.04.2015 року при ознайомленні зі спірним наказом, який містив посилання на відповідний висновок.

Вважає, що за таких обставин заборонено затверджувати висновок службового розслідування, відповідно, затверджувати будь-який наказ, виданий на підставі неправомірного висновку службового розслідування, є вчинком також неправомірним.

Наполягає на тому, що службове розслідування, на підставі висновків якого він звільнений, проведене всупереч вимогам Наказу МВС України від 12.03.2013 року № 230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС».

Зазначає, що порушенням службової дисципліни, яке стало підставою для його звільнення, спірним наказом визначені не конкретні дії, а лише факт підозри його в кримінальному правопорушенні, за яким на час розгляду справи відкрите кримінальне провадження та відбувається судове слідство.

Посилаючись на Постанову 29.07.1991 року № 114 «Про затвердження положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС», позивач вважає, що спірний наказ не містить положень, передбачених вищевказаним нормативним актом, які б слугували юридичною підставою для його звільнення з ОВС.

Зазначає, що з 15.04.2015 року по 02.06.2015 року, тобто під час винесення спірного наказу, він знаходився на лікарняному, про що повідомляв працівників відділу кадрового забезпечення.

Враховуючи викладене, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В запереченнях на позовну заяву відповідач 1 вказав на її безпідставність та зазначив, що наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 09.04.2015 року № 805 та наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 28.04.2015 року №133 о/с винесені в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Враховуючи наведене, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року, яка ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2015 року залишена без змін, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністрерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Дружківського міського відділу Головного управління Міністрерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 09.04.2015 року № 805 в частині звільнення з органів внутрішніх справ; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 28.04.2015 року №133 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ, поновлення на службі в органах внутрішніх справ з 07.05.2015 року; стягнення з Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області грошового забезпечення (заробітну плату) за фактично відпрацьований час з 07.05.2015 року (дня звільнення з ОВС) по 02.06.2015 року (останній день находження на лікарняному) в сумі 4818 грн. 42 коп.; стягнення з Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.05.2015 року, з дня звільнення з ОВС по день винесення судового рішення відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 24.05.2017 року постанова Донецького окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 року скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалюючи рішення Вищий адміністративний суд України виходив з того, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про проведення відповідачем службового розслідування відповідно до вимог Інструкції, оскільки на час проведення службового розслідування та складання відповідного висновку позивач перебував під вартою, йому не було повідомлено про проведення службового розслідування, перед накладенням дисциплінарного стягнення від позивача не відібрано письмових пояснень, тобто, наявні ознаки порушення встановленого порядку проведення службового розслідування в органах внутрішніх справ та накладення дисциплінарного стягнення.

Крім того, Вищий адміністративний суд України вказував на те, що суди попередніх інстанцій не встановили початок перебігу строку звернення позивача до суду та не зясували дотримання позивачем строку звернення до суду, що має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Ухвалою від 02.08.2017 року замінені відповідачі у справі - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на Головне управління Національної поліції в Донецькій області та Дружківський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на Дружківське відділення поліції Краматорського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представники відповідачів у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач 1 надав заперечення на позовну заяву.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд з'ясував наступні обставини справи.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Дружківського ВМ ГУ МВС України в Донецькій області.

Наказом ГУ МВС України в Донецькій області № 805 від 9 квітня 2015 року ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ за особисту недисциплінованість, низькі моральні якості, невиконання вимог Присяги та пункту 2.2 розділу ІІ, пункту 2.3 розділу ІV, підпункту 7.2, 7.3 розділу VII Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу, затверджених наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155, Закону України «Про міліцію», статей 7,8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині обов'язкового дотримання чинного законодавства України, що призвело до надзвичайної події.

Наступним наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 28 квітня 2015 року №133 о/с ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ у запас (із постановкою на військовий облік), за пунктом 64 є (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

У зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 8 липня 2015 року №214 о/с змінена дата його звільнення на 14 травня 2015 року, а наказом від 3 серпня 2015 року №237 о/с - на 3 червня 2015 року.

Підставою для звільнення ОСОБА_1 став висновок службового розслідування, проведеного на підставі наказу ГУ МВС України в Донецькій області від 8 квітня 2015 року № 799, за фактом відкриття Прокуратурою Донецької області кримінального провадження № 0000164 за частиною першою статті 15, частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

Управлінням кадрового забезпечення ГУ МВС України в Донецькій області 08.04.2015 року складене спецповідомлення за фактом затримання працівників міліції Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області до числа яких входить ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 62).

Згідно наказу від 08.04.2015 року прийняте рішення стосовно проведення службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження № 0000164 за ознаками кримінального правопорушення (т.1 а.с. 61).

За висновком службового розслідування від 9 квітня 2015 року, затвердженим начальником ГУ МВС України в Донецькій області 9 квітня 2015 року, встановлено, що 8 квітня 2015 року до ГУ МВС в області з УВБ в Донецькій області ДВБ МВС України надійшла інформація про те, що 3 квітня 2015 року першим слідчим відділом Прокуратури Донецької області за заявою громадянина ОСОБА_2 відкрите кримінальне провадження № 0000164 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 15, частиною третьою статті 368 КК України за фактом вимагання у заявника неправомірної вигоди працівниками Дружківського МВ ГУ МВС України в Донецькій області за непритягнення його до відповідальності за незаконну підприємницьку діяльність.

Проведеним ВІОС УКЗ ГУ МВС в області службовим розслідуванням встановлено, що 8 квітня 2015 року приблизно о 19:20, біля торгового комплексу «Колос» у місті Дружківка Донецької області групою працівників ДВБ МВС України та УВБ в Донецькій області спільно зі співробітниками СБУ та прокуратури області здійснено затримання тимчасово виконувача обовязків заступника начальника відділу - начальника МГБ Дружківського МВ ГУ МВС України в Донецькій власті підполковника міліції ОСОБА_3 та начальника СДІМ цього ж міськвідділу майора міліції ОСОБА_1 при отриманні неправомірної вигоди сумі 3000 грн. від громадянина ОСОБА_2

Цього ж дня ОСОБА_1 затриманий в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України та 9 квітня 2015 року Прокуратурою Донецької області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

Як зазначено у висновку службового розслідування, ОСОБА_1 проявив особисту недисциплінованість, низькі моральні якості, порушив вимоги Присяги та Кодексу честі працівника органів внутрішніх справ України, Закону України «Про міліцію», статті 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині обовязкового дотримання чинного законодавства України, що призвело до надзвичайної події.

Крім того, судом встановлено, що згідно вироку Дружківського міського суду Донецької області від 26.10.2016 року провадження № 1-п/229/61/2016, який набрав законної сили 26.04.2017 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.368 ч.3 КК України, та йому призначене покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на два роки, з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого, а також на підставі ст.54 КК України - з позбавленням спеціального звання - офіцерського звання майора міліції.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Правовідносини, пов'язані з проходженням та звільненням з публічної служби в органах внутрішніх справ, регулювались Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та іншими нормативно-правовими актами, які були чинними на час спірних взаємовідносин.

Пункт 12 частини першої статті 92 Конституції України визначає, що державна служба, до якої відноситься і служба в органах внутрішніх справ, є єдиною за своїми основами.

З системного аналізу норм законодавства України, які регулюють питання проходження державної служби, вбачається, що, визначаючи загальні засади діяльності та статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, ці норми спрямовані на підвищення ефективності державної служби, добір компетентних і відданих справі кадрів, що досягається, у тому числі, і окремими заходами, а саме - встановленням додаткових, крім передбачених законами, процедур відбору громадян на державну службу та вимог, які висуваються до них, шляхів просування по службі, умов оплати праці державних службовців, підвищений рівень їх відповідальності у разі порушення дисципліни тощо.

Відповідно ч. 12 ст. 18 Закону України «Про міліцію», чинному на час спірних взаємовідносин, на працівників міліції поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначені Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а відповідно до статті 2 Статуту дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За змістом статті 7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань на життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Статуту.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС України, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Вищевказаною статтею встановлений місячний термін проведення службового розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань визначений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року № 230.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

За змістом пункту 1.2 Інструкції службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Відповідно до п. 5.2, 5.3 Інструкції № 230 початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення та завершується датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування.

Пунктом 6.3 Інструкції № 230 визначені права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, відповідно до якого, така особа має право: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо обєктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.

Підпунктом 6.3.6 пункту 6.3 Інструкції № 230 особі РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, надане право оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Абзацем 2 зазначеної норми заборонене затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Як зазначалось раніше, службове розслідування за фактом відкриття Прокуратурою Донецької області кримінального провадження № 0000164 за частиною першою статті 15, частиною третьою статті 368 КК України відносно начальника Дружківського МВ ГУ МВС в області майора міліції ОСОБА_1 призначене наказом № 799 від 8 квітня 2015 року, висновок службового розслідування складений наступного дня, тобто, 9 квітня 2015 року, наказ №805 про притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнятий, також, 9 квітня 2015 року.

Як встановлено судом, підтверджене матеріалами справи та не заперечується відповідачами, на час проведення службового розслідування та складання відповідного висновку позивач перебував під вартою, йому не було повідомлено про проведення службового розслідування.

Тобто, перед накладенням дисциплінарного стягнення від позивача не відібрано письмових пояснень, що є порушенням встановленого порядку проведення службового розслідування в органах внутрішніх справ та накладення дисциплінарного стягнення.

Наряду з викладеним, суд враховує наступне.

Як зазначалось раніше, згідно вироку Дружківського міського суду Донецької області від 26.10.2016 року провадження № 1-п/229/61/2016, який набрав законної сили 26.04.2017 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.368 ч.3 КК України, та йому призначене покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на два роки, з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого, а також на підставі ст.54 КК України - з позбавленням спеціального звання - офіцерського звання майора міліції.

Згідно ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Оскільки згідно вироку суду позивач позбавлений права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на два роки, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. 2, ст. 7 - 15, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122-154, ст. 158 - 163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Дружківського відділення поліції Краматорського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про визнання протиправним та скасувати наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 09.04.2015 року № 805 в частині звільнення з органів внутрішніх справ; визнання протиправним та скасувати наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 28.04.2015 року №133 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ, поновлення на службі в органах внутрішніх справ з 07.05.2015 року; стягнення з Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області грошового забезпечення (заробітну плату) за фактично відпрацьований час з 07.05.2015 року (дня звільнення з ОВС) по 02.06.2015 року (останній день находження на лікарняному) в сумі 4818 грн. 42 коп.; стягнення з Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.05.2015 року, з дня звільнення з ОВС по день винесення судового рішення відмовити повністю.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Давиденко Т.В.