Справа № 2-а-1127/11
Суддя: Кривка В. П.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-а-1127/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2011р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого(ої)-судді: Кривка Володимир Павлович

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю позивач - ОСОБА_1,

відповідач представник- сільський голова ОСОБА_2,

представник позивачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Міжгір'ї в райсуді справу за позовом ОСОБА_1 до Тюшківської сільської ради про поновлення на роботі і стягнення втраченого заробітку за час вимушеного пропуску в сумі 6500 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

11.03.2011 року позивачка звернулась у суд із указаним позовом, умотивувавши вимоги так.

Позивачка працювала землевпорядником Тюшківської сільської ради з 10.04.2000 року по 17.11.2010 року. 15.11.2010 року вона подала сільському голові с. Тюшка заяву про надання їй щорічної відпустки за 2010 рік. Натомість сільський голова запропонував їй звільнитись із роботи на що вона погодилась і написала заяву про звільнення з посади з 01.12.2010 року. Відповідач погодився з поданими нею заявами, тому позивачка вважала, що їй надано відпустку і вийшла на роботу 15.12.2010 року, дізнавшись, що звільнена з роботи не з 01.12.2010 року згідно поданою нею заяви, а з 17.11.2010 року.

Позивачка вважає, що її звільнено незаконно, бо відповідач не

взяв до уваги, що вона пропрацювала на посаді 10 років, виховує і утримує дитину - інваліда, сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 Просить поновити її на посаді і стягнути з відповідача втрачений заробіток за період з 17.11.2010 року по 07.03.2011 року в сумі 5000 грн. і взяти до уваги, що відповідач, звільнивши її з роботи не виплатив їй одноразову грошову допомогу в сумі 1500 грн., компенсацію за невикористану відпустку, а також порушив вимоги закону при виплаті розрахункових сум внаслідок звільнення, фактично оплативши такі 29.12.2010 року, а не в день звільнення. Окрім цього позивачка просить поновити їй строк звернення до суду з причин хвороби сина і чоловіка, якому ампутували пальці руки.

Позивачка вимоги підтримала.

Відповідач позов заперечив повністю, а позицію обгрунтував так.

Справу слід закрити, бо позивачка пропустила строк звернення до суду, встановлений ст. 233 КзпП України. Окрім цього, відповідач звернув увагу суду на те, що позивачка 16.11.2010 року подала заяву про її звільнення з роботи за згодою сторін. Позивачка не подавала заяву про надання їй відпустки і розпорядження про це не видавалось. З 17.11.2010 року позивачка не виходила на роботу, тобто допустила прогул. Окрім цього, позивачка перебувала у відпустці в 2010 році в серпні - жовтні і одержала матеріальну допомогу та відпускні. Відповідач вважає, що всі належні позивачці кошти при звільненні виплачені в листопаді грудні 2010 року. Натомість виплати одноразової допомоги на оздоровлення є правом, а не обов'язком відповідача, а коштів на виплату відповідач не має.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задовольненню, виходячи з такого.

Судом установлено наступні обставини.

Позивачка працювала у відповідача з 10.04.2000 року по 17.11.2010 року на посаді землевпорядника ( спеціаліста 2-ї категорії), тобто перебувала на службі в органі місцевого самоврядування. 16.11.2010 року позивачка подала відповідачу письмову заяву про звільнення з роботи з 01.12.2010 року за згодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КзпП України. Відповідач в особі сільського голови погодив заяву, що видно із змісту резолюції. Натомість відповідач видав наказ про звільнення позивачки, порушивши домовленість про дату звільнення, тобто не з 01.12.2010 року, а згідно розпорядження № 1 від 17.11.2010 року звільнив позивачку з роботи 17.11.2010 року. Про звільнення з роботи позивачка дізналась 01.12.2010 року. Відповідач визнав, що не ознайомлював позивачку із розпорядженням про звільнення 17.11.2010 року, а довів про таке тільки 01.12.2010 року. Відповідач також не видав наказ ( розпорядження) про надання відпустки позивачці, однак у суді не заперечив того, що це питання обговорювалось з позивачкою 16.11.2010 року під час обговорення питання звільнення з роботи за згодою сторін.

Отже, відповідач неналежно виконав вимоги закону про звільнення позивачки. Зокрема, порушив згоду сторін про дату звільнення ( замість 01.12.2010 року звільнив позивачку з 17.11.2010 року). Окрім цього, відповідач не вжив заходів щодо належного і своєчасного розрахунку позивачки у зв'язку із звільненням. Зокрема, розрахунок видав позивачці після її вимоги тільки в грудні 2010 року частинами, а також не виплатив станом на час розгляду справи одноразову матеріальну допомогу, належну позивачці за вимогами закону Про службу в органах місцевого самоврядування.

З матеріалів справи видно, що позивачка про своє звільнення дізналась 01.12.2010 року, особисто прибувши в сільську раду, де їй повідомили про звільнення за оскаржуваним розпорядженням від 17.11.2010 року. Згідно з ст.233 КзпП України працівник має право оскаржити звільнення з роботи в суд протягом місяця з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Позивачка цей строк пропустила, звернувшись у суд 11.03.2010 року. Наведені нею причини пропуску цього строку в клопотанні про його поновлення, поданого в суд 30.03.2011 року, суд відхиляє. Суд зважає і на те, що позивачка проявила вільне волевиявлення на звільнення з посади за згодою сторін, що підтвердила і в суді.

Отже, права позивачки підлягають захисту у межах зміни дати звільнення, оскільки відповідач таке провів з порушенням закону, а також щодо виплати одноразової допомоги, визначеного заробітку за період з 27.11.2010 року по 01.12.2010 року, виплати компенсації за затримку розрахунку і невиплаченої відпустки за пророблений період з 10.04.2010 року по 01.12.2010 року.

Суд відхиляє позицію відповідача, за якою позивачку розраховано при звільненні повністю, бо із зарплатних відомостей Тюшківської сільської ради за листопад - грудень 2010 року і записів в ощадній книжці позивачки, на яку перераховувались зарплати, видно таке. 01.12.2010 року виплачено позивачці 1586, 83 грн. 29.12.2010 року 193, 80 грн.

Отже, відповідач допустив частково затримку розрахунку після вимоги позивачки виплатити такий. Зважаючи на те, що в справі має місце спір про розмір належних позивачці сум як розрахункових при звільненні, підлягає частковому задовольненні, суд вважає за необхідне застосувати ст. 117 ч. 2 КзпП України, тобто визначити розмір компенсації за часткову затримку розрахунку в сумі 500 грн.

Позивачки також має право на виплату втраченого заробітку за 10 робочих днів у період з 17.11.2010 року по 01.12.2010 року в сумі 514, 10 грн., виходячи з середньоденного заробітку 51 грн. 41 коп.

Суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача виплатити позивачці одноразову допомогу на оздоровлення, оскільки таке передбачено ст. 21 закону Про службу в органах місцевого самоврядування, а також безпідставність невиплати стверджено довідками з органу КРУ і фінансового управління Міжгірської РДА.

Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 161-163, 167, КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії сільського голови с.Тюшка Міжгірського району щодо звільнення ОСОБА_1 з посади землевпорядника Тюшківської сільської ради за згодою сторін частково неправомірними.

Вважати ОСОБА_1 звільненою з посади землевпорядника ( спеціаліста 2-ї категорії) Тюшківської сільської ради за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КзпП України з 01 грудня 2010 року.

Зобов'язати сільського голову с. Тюшка внести відповідні записи у трудову книжку ОСОБА_1 про зміну дати звільнення.

Зобов'язати Тюшківську сільську раду в особі сільського голови с. Тюшка нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 21 законуПро службу в органах місцевого самоврядування, Кодексу законів про працю, невикористану відпустку за пророблений період з 11 квітня 2010 року по 01 грудня 2010 року, а також відповідного розміру одноразову матеріальну грошову допомогу на оздоровлення.

Стягнути з Тюшківської сільської ради:

- в користь ОСОБА_1 втрачений заробіток за 10 робочих днів у період з 17.11.2010 року по 01.12.2010 року в сумі 514,10 ( п'ятсот чотирнадцять грн. 10 коп.), а також компенсацію за затримку розрахунку при звільненні 500 ( п'ятсот) грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу на постанови суду може бути подано в Львівський апеляційний адміністративний суд через райсуд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_5