Справа № 638/6190/17
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/6190/17
Провадження № 2-а/638/428/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Подус Г.С., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщені суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , який діє за довіреністю в інтересах позивача ОСОБА_2 до головного управління Пенсйного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
20.04.2017 року представник позивача позивач ОСОБА_2 Острицький А.О. звернувся до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства, в якому просить:
- визнати бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії нарахованої та виплаченої на виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 р. по справі № 642/396/17з 01.09.2008 р. протиправною та такою що порушує права ОСОБА_2 , як людини;
- зобов`язати головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходу з 01.09.2008 р. розрахував її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати»
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом 15 днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України..
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України на посаді заступника начальника факультету (з навчальної а наукової роботи) льотного факультету Харківського університету Повітряних Сил та був звільнений у запас 31.08.2005 року. Позивач отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262-ХІІ як особа звільнена з військової служби та перебуває на пенсійному обліку у ГУ ПФУ (пенсійна справа № ФХ - 114051).
Наказом Міністра оборони України від 28.07.2008 р. № 377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.08.2008 р. за № 761/15452; далі - Наказ № 377) збільшено розміри посадових окладів категорії осіб до якої відноситься позивач.
Тобто, на думку позивача, ГУ ПФУ було зобов`язано здійснити перерахунок розміру пенсії позивачу з 01.09.2008 але протиправно не зробило це.
Зазначену бездіяльність з боку ГУПФУ позивач оскаржив до суду.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 р. по справі №642/396/17 яка в силу ст. 254 КАС України набрала законної сили, зокрема:
визнано дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не перерахунку пенсії з грошового забезпечення ОСОБА_2 з 01.09.2008 р. та з 01.01.2014 р. з урахуванням підвищення посадового окладу в розмірі відповідно наказу Міноборони від 28.07.2008 р. № 377 протиправними.
Після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення ОСОБА_2 перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсію розмір якої обчислений 90% з усіх складових грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу відповідно до наказу Міноборони від 27.08.2008 р. №377 та наказу Міноборони від 27.11.2013 року №814, здійснити виплату суми перерахунку починаючи з 01.09.2008 року та з 01.01.2014 року.
На виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 р. по справі № 642/396/17 ГУПФУ здійснило перерахунок основного розміру пенсії позивачу з 01.09.2008 оку по 31.08.2012 року. Частина основного розміру пенсії, яка протиправно не була виплачена позивачу виплачена позивачу 18.04.2017 року. Але ГУПФУ не нарахувало та не виплатило позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії з 01.09.2008 р.
Позивач вважає бездіяльність відповідача по справі протиправною у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.
Згідно зі ст. 183-2 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню у порядку скороченого провадження. При цьому суд відзначає, що оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, то спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України на посаді заступника начальника факультету (з навчальної а наукової роботи) льотного факультету Харківського університету Повітряних Сил, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Харківській області (пенсійна справа № ФХ - 114051) та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992.
Наказом Міністра оборони України від 28.07.2008 р. № 377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.08.2008 р. за № 761/15452; далі - Наказ № 377) збільшено розміри посадових окладів категорії осіб до якої відноситься позивач.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 по справі № 642/396/17 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено: визнано дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не перерахунку пенсії з грошового забезпечення ОСОБА_2 з 01.09.2008 р. та з 01.01.2014 р. з урахуванням підвищення посадового окладу в розмірі відповідно наказу Міноборони від 28.07.2008 р. № 377 протиправними.
Після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення ОСОБА_2 перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсію розмір якої обчислений 90% з усіх складових грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу відповідно до наказу Міноборони від 27.08.2008 р. №377 та наказу Міноборони від 27.11.2013 року №814, здійснити виплату суми перерахунку починаючи з 01.09.2008 року та з 01.01.2014 року.
На виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 р. по справі № 642/396/17 ГУПФУ здійснило перерахунок основного розміру пенсії позивачу з 01.09.2008 оку по 31.08.2012 року. Частина основного розміру пенсії, яка протиправно не була виплачена позивачу виплачена позивачу 18.04.2017 року. Але ГУПФУ не нарахувало та не виплатило позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії з 01.09.2008 р.
Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до п.2 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001р. № 159 , компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001р. Також відповідно до п.3 даного порядку Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. (у тому числі пенсії). Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Частиною 1ст. 244-2 КАС України, передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.
Постановою Верховного суду України від 18.11.2014 року по справі №21-518а14 було визначено , що основною умовою для виплати громадянину компенсації ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією в даному випадку (органом УПФУ) добровільно чи на виконання рішення суду.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 07.11.2012 року по справі №6-131цс12.
Головне управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яке є суб`єктом владних повноважень не є особливою категорією, яке звільняють від обов`язку виконувати норми ч.1ст. 244-2 КАС України, як наслідок відмова в проведенні позивачу виплати компенсації є очевидно протиправною, тому позивач просить суд визнати неправомірною відмову відповідача в виплаті позивачу компенсації втрати частини пенсії за вислугу років, у зв`язку з порушенням строку її виплати.
Отже, таке тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося через вину відповідача, зокрема відмову у перерахунку пенсії позивачу у зв`язку з підвищенням його посадового окладу, продовження виплати заниженого розміру пенсії, внаслідок порушення закону, та не проведення перерахунку пенсії і виплат недоплачених сум протягом значного часу після набрання чинності вказаного рішення суду.
Відповідно до ч.1 та 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ч.1ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Представник відповідача не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності дій Управління та бездіяльності.
Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно правових відносин з боку суб`єктів владних повноважень.
Як встановлено в судовому засіданні позивач не отримав пенсію вчасно внаслідок неправомірних дій відповідача, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Крім того, підлягають задоволення позовні вимоги щодо надання звіту про виконання рішення по справі.
Так, положеннями КАС України визначені загальні та спеціальні способи судового контролю.
Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст. 181 КАС України.
В свою чергу, спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень закріплені статтею 267 КАС України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Цій нормі кореспондують положення абзацу 7 п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України.
Відповідно до абз. 7 п. 4 ч.1 ст. 163 КАС України постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).
Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм, суд дійшов висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 640 грн. суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Керуючись Конституцією України,Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", ст.ст.12,41,69,70,71,86,158-163 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 , який діє за довіреністю в інтересах позивача ОСОБА_2 до головного управління Пенсйного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
- визнати бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії нарахованої та виплаченої на виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 р. по справі № 642/396/17з 01.09.2008 р. протиправною та такою що порушує права ОСОБА_2 , як людини;
- зобов`язати головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходу з 01.09.2008 р. розрахував її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати»
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом 15 днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 640 грн.
Постанова може бути оскаржена в Харківській апеляційний адміністративний суд через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.
Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.
Суддя: