Справа № 808/1691/17
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2017 рокусправа № 808/1691/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Кругового О.О. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року по справі

за позовом Південно - східної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки Державної інспекції ядерного регулювання України до Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Південно - східна державна інспекція з ядерної та радіаційної безпеки Державної інспекції ядерного регулювання України 08.06.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просить визнати протиправним та скасувати прийняте в.о. директора Фонду Мамедовим А.А. рішення № 464 від 29.12.2016 року, яким позивача зобов'язано в десятиденний строк від дня отримання рішення повернути Фонду неправомірно витрачені страхові кошти в розмірі 48 060,43 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2017 року позовні вимоги задоволено, присуджено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 1 600 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції правонаступником відповідача Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, до якого увійшло також і м. Донецьк, в якому позивач до 15.12.2014 року був зареєстрований та перебував на обліку в Калінінській районній виконавчій дирекції м. Донецька Донецького обласного відділення Фонду.

На виконання приписів постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» та наказу Державної інспекції ядерного регулювання України № 176 від 17.11.2014 року «Про переміщення Південно-східної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки» позивачем здійснено переміщення свого центрального офісу з м. Донецька до м. Запоріжжя та починаючи з 16.12.2014 року розпочато облік у відповідача.

На підставі наказу № 274 від 09.12.2016 року та направлення № 1846 від 12.12.2016 року відповідачем в період з 12.12.2016 року по 13.12.2016 року проведено позапланову перевірку позивача щодо дотримання порядку використання, своєчасності і повноти повернення невикористаних страхових коштів за період з 01.12.2011 року по 13.12.2016 року, за результатами якої складено акт № 1786 від 13.12.2016 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи ч.1 ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням» № 2240-III від 18.01.2001 року (далі - Закон № 2240-III), а саме в період з 01.12.2011 року до 16.12.2014 не призначено та не виплачено матеріальне забезпечення застрахованим особам по тимчасовій непрацездатності у сумі 24 371,31 грн., допомога по вагітності та пологах у сумі 23 689,12 грн., що призвело до неправомірного використання ним виділених Фондом коштів у сумі 48 060,43 грн.; порушення приписів ст. 48 Закону № 2240-III та Порядку придбання та забезпечення дитячими новорічними подарунками застрахованих осіб за рахунок коштів Фонду, затвердженого постановою правління Фонду №48 від 25.10.2007 року, в частині безпідставно виданих новорічних подарунків за грудень 2013 року на суму 191,76 грн.

Не погодившись з даним актом позивачем подано відповідачу заперечення, за результатами розгляду якого 29.12.2016 року відповідачем прийнято рішення № 19-03-5182 про його задоволення в частині виявлених порушень за грудень 2013 року на суму 191,76 грн.

На підставі акту перевірки в.о. директора Фонду Мамедовим А.А. прийнято рішення № 464 від 29.12.2016 року, яким позивача зобов'язано в десятиденний строк від дня отримання рішення повернути Фонду неправомірно витрачені страхові кошти в розмірі 48 060,43 грн., яке оскаржено позивачем в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарг позивача рішення залишено без змін, а скарги позивача без задоволення, на підставі чого позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

До 01.01.2015 року правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей визначалися Законом № 2240-III.

Частиною 1 ст.4, ч.1 ст.6, ч.1 ст.51 Закону №2240-III передбачено, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають: 1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах; 2) члени колективних підприємств, сільськогосподарських та інших виробничих кооперативів.

Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Із матеріалів справи вбачається, що оригінали документів позивача за перевірений відповідачем період до 25.11.2014 зберігались за адресою місцезнаходження позивача у м. Донецьку, а саме вул. Разенкова, буд. 2.

25.11.2014 року при спробі переміщення з м. Донецька все майно позивача (жорсткі диски з комп'ютерів, печатки, штампи, бланки, кадрові документи, документи бухгалтерського обліку, фінансової звітності та інше з погрозами застосування насильства було викрадено представниками терористичної організації «Донецька народна республіка», про що позивачем складено акт від 26.11.2014 року та повідомлено Південно - східну державну інспекцію з ядерної та радіаційної безпеки, яка в свою чергу про дані обставини повідомила Службу безпеки України (а.с.46-48), якою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000479 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 Кримінального кодексу України, за фактом розграбування протягом 2014 року невстановленими особами національних цінностей на окупованих територіях Донецької та Луганської областей.

Матеріалами справи підтверджено, що з метою відновлення викраденої документації в частині виділених Фондом страхових коштів, позивач звертався до Комунальної установи «6-А Міська клінічна лікарня» Департаменту охорони здоров'я Запорізької міської ради та Калінінської районної виконавчої дирекції м. Донецька Донецького обласного відділення Фонду, якими позивачу надано документацію, що підтверджують належне використання ним в період з 01.12.2011 року по 16.12.2014 року наданих Фондом страхових коштів в загальному розмірі 48 060,43 грн., на виплату особам допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 24 371,31 грн., а також допомоги по вагітності та пологах в розмірі 23 689,12 грн. (а.с.49-117).

Викладене свідчить про правомірність висновку суду першої інстанції про визнання протиправним прийнятого в.о. директора Фонду Мамедовим А.А. рішення № 464 від 29.12.2016 року щодо повернення страхових коштів в розмірі 48 060,43 грн. та його скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай