Справа № 399/349/17 (2-а/399/6/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2017 рокусправа № 399/349/17 (2-а/399/6/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції

на постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10.07.2017 р. у справі № 399/349/17 (2-а/399/6/17)

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2

третя особа Управління патрульної поліції у мКременчуці Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив:

- визнати дії інспектора роти № 3 УПП в м. Кременчуці лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними;

- скасувати постанову серії АР № 603450 від 24.04.2017 року інспектора роти № 3 УПП в м. Кременчуці лейтенанта поліції ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 255 грн. (а.с. 1-4).

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14.06.2017 року залучено до участі в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції (а.с. 30).

Постановою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10.07.2017 р. адміністративний позов задоволено (а.с. 56-59).

Постанову суду мотивовано протиправністю постанови по справі про адміністративне правопорушення, прийнятої відносно позивача, з огляду на те, що відповідач не надав жодних доказів, на яких ґрунтується його висновок про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з постановою суду, Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норма матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не досліджено всі обставини справи, що призвело до не вірного вирішення спору по суті, вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена правомірно, на законних підставах, з дотриманням вимог КУпАП (а.с. 63-66).

Представники сторін та особи, що подала апеляційну скаргу, у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 24.04.2017 інспектором роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 603450 (а. с.5).

Підставою для її прийняття стали наступні обставини: 24.04.2017 о 13 год. 48 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, за адресою: м.Запоріжжя, пр.Свободи, 31, у м.Кременчуці, здійснив стоянку ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту, чим порушив п.15.9 «е» ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відповідач, керуючись ст.ст.33, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. на підставі ч.1 ст.122 КУпАП (а.с. 5).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП.

Стосовно суті виявлених відповідачем порушень Правил дорожнього руху, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку оскаржуваною постановою від 24.04.2017 серія АР №603450 позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.15.9(е) Правил дорожнього руху (стоянка ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту).

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.15.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних відносин), зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п.15.9(е) Правил дорожнього руху зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху наведені наступні визначення термінів:

- зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

- маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) - автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів;

При цьому колегія суддів звертає увагу, що у і п.1.10, і п.15.9(е) Правил дорожнього руху (про порушення якої позивачем зафіксовано відповідачем) відсутнє визначення такого терміну як «зупинка громадського транспорту».

Разом з тим, у розділі 5 ПДР наведені види інформаційно-вказівних знаків, серед яких, наприклад, дорожній знак «Пункт зупинки тролейбуса», що позначає початок посадкового майданчика тролейбуса (п.п.5.43.1 ПДР), дорожній знак «Пункт зупинки автобуса». Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса (п.п.5.41.1 ПДР), дорожній знак «Місце зупинки таксі» (п.5.44 ПДР).

Наказом Держкомітету України по житлово-комунальному господарству від 15.05.95 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.05.95 за № 160/696, затверджено Правила розміщення та обладнання зупинок міського електро- та автомобільного транспорту.

Так, у п.2.7 Правил № 21 (в редакції на момент виникнення спірних відносин) територіально зупинка міського транспорту включає посадочну площадку для пасажирів і місце для зупинки маршрутних транспортних засобів. Вона починається від місця установки відповідного дорожнього знака (5.41, 5.42, 5.43 згідно з ДСТУ 2586-94) і розміщується від нього в напрямку, зворотному руху транспорту.

Межі зупинки (у поздовжньому напрямку), визначаються довжиною посадочної площадки для пасажирів.

Місце зупинки автобуса чи тролейбуса може бути звичайним при незмінній ширині проїзної частини або улаштованим за допомогою розширення проїзної частини у вигляді відкритої "кишені" (п.2.17 Правил № 21).

За приписами п.п.4.4, 4.5 Правил № 21 дорожні знаки, які позначають зупинку міського транспорту, можуть кріпитися до розтяжок трамвайної або тролейбусної контактної мережі, на кронштейнах до опор контактної та освітлювальної мережі або на індивідуальних стояках (стаціонарних, переносних).

Дорожні знаки, які позначають зупинку міського транспорту, розміщуються відповідно до ДСТУ 2536-94.

Отже, зупинка маршрутних транспортних засобів - це улаштоване місце посадочної площадки для пасажирів, межі якої визначаються довжиною такої посадочної площадки і починаються від місця установки відповідного дорожнього знака. І за п.15.9(е) Правил дорожнього руху водіям заборонено зупинку ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів або від дорожнього знака зупинки з обох боків (за відсутності відповідного майданчику).

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз наведених вище норм свідчить, що вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.04.2017 серія АР №603450, вбачається, що відповідачем не розкрита обєктивна сторона правопорушення, не зазначено конкретного місця стоянки транспортного засобу ОСОБА_1 на вищевказаному автомобілі, а також місця зупинки маршрутних транспортних засобів, не зазначено, яким чином таке місце зупинки позначено і як визначалась відстань між зупинкою маршрутних транспортних засобів та автомобілем позивача.

Інші докази на підтвердження наведених в постанові від 24.04.2017 серія АР №603450 обставин відповідачем не визначені, до постанови від 24.04.2017 серія АР №603450 не додані.

Отже відповідачем не доведено належними доказами здійснення 24.04.2017 ОСОБА_1 на вищевказаному автомобілі стоянки за адресою: Кіровоградська область, м.Кременчуг, пр.Свободи, 31, ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту, тобто не доведено порушення позивачем п.15.9(е) Правил дорожнього руху.

Також відповідні докази відсутні і в матеріалах даної справи, не надані в ході вирішення спору у суді, як того вимагає ст. 71 КАС України.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР №603450 від 24.04.2017 року, складеної інспектором роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10.07.2017 р. у справі № 399/349/17 (2-а/399/6/17) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 13.10.2017

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов