Справа № 810/2106/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2106/17 Головуючий у 1-й інстанції: Панченко Н.Д. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Бєлової Л.В.,

Парінова А.Б.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка» до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аніка» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області та просило визнати незаконним та скасувати рішення (лист) Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 10.11.2016 №7974/10/10-13-11-02-10 та зобов'язати відповідача прийняти подані ТОВ «Аніка» копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2016 року, з включенням відомостей з них до облікових даних товариства у інформаційних базах даних Державної фіскальної служби України.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що відсутність у Податковому кодексі України норми про обов'язок платника податків подавати копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за відповідний звітний період не свідчить про відсутність підстав для виконання вказаного обов'язку, який на думку апелянта, чітко встановлений наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 958.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 13 жовтня 2016 року позивач подав до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області лист №259/10-16, до якого долучив електронний носій інформації (USB флеш-накопичувач) з копією записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2016 року.

За результатами розгляду вказаного листа, Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області листом від 10.11.2016 №7974/10/10-13-11-02-10 роз'яснила позивачеві, що у зв'язку зі змінами, внесеними до Податкового кодексу України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», починаючи з січня 2015 року платники податку не зобов'язані подавати до контролюючого органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних.

Вважаючи, що таке роз'яснення не відповідає вимогам чинного податкового законодавства, порушує права та інтереси ТОВ «Аніка», позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції погодився з позицією податкового органу, що починаючи з 01.01.2015 платники податків не зобов'язані подавати контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних, оскільки такий обов'язок не передбачений Податковим кодексом України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Пунктом 201.15 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції станом на 01.01.2015) було передбачено, що платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку. Форма і порядок заповнення реєстру виданих та отриманих податкових накладних встановлюються відповідно до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця у терміни, що передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі для яких цим розділом встановлено звітний податковий період - квартал, подають контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді.

Однак, в подальшому Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015, внесено зміни до положень Податкового кодексу України, у тому числі і до пункту 201.15 статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 201.15 статті 201 Податкового кодексу України, у редакції зі змінами, внесеними Законом України від 28.12.2014 №71-VIII, зведені результати обліку операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з розділом V Кодексу, відображаються платником податку у податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 01.01.2015 Податковим кодексом України не передбачено обов'язку платників податків подавати контролюючим органам копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за відповідний звітний період.

Стосовно посилань апелянта на те, що обов'язок платника податків подавати до податкового органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних на момент виникнення спірних правовідносин був передбачений положеннями Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 №958 (далі - Порядок №958, у редакції на час виникнення спірних правовідносин), що прийнятий на виконання положень Податкового кодексу України, колегія суддів зауважує наступне.

Розділом І Порядку № 958 встановлено, що реєстр ведеться особами, зареєстрованими як платники податку на додану вартість. Реєстр ведеться в електронному вигляді у затвердженому форматі та за власним бажанням платника у паперовому вигляді.

Платники податку щомісяця у строки, передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі ті платники податку, для яких встановлено звітний податковий період - квартал, подають контролюючому органу копії записів у Реєстрах за такий період в електронному вигляді. Копії записів у Реєстрах подаються за допомогою телекомунікаційних мереж загального користування з використанням надійних засобів електронного цифрового підпису (за умови отримання їх у визначеному законодавством України порядку) у затвердженому форматі.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що у самому наказі Міністерства фінансів України №958 чітко вказано, що він прийнятий відповідно до пункту 201.15 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, редакція якого станом на 22.09.2014 передбачала обов'язок платника податків подавати контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за звітний період в електронному вигляді.

Отже, положення Порядку № 958 дійсно суперечили положенням Податкового кодексу України, не передбачено обов'язку платників податків подавати контролюючому органу разом з податковою звітністю копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за відповідний звітний період.

В свою чергу, вказана конкуренція норм має розв'язуватися за загальнотеоретичними правилами вирішення колізій, а саме: ієрархічні колізії при суперечності правових норм підлягають подоланню шляхом застосування колізійного принципу lex superior derogat inferiori (лат. "вищий за силою закон відміняє закон, нижчий за силою"). Колізійний принцип lex superior ґрунтується на закономірностях побудови ієрархічної системи законодавства та принципі законності, який, у тому числі, передбачає, що норми акта нижчестоящого органу не повинні суперечити нормам акта вищестоящого органу. Відтак, колізійний принцип lex superior необхідно розглядати як конкретизацію принципу законності у правозастосовній сфері.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у самому наказі 958 чітко вказано, що він прийнятий відповідно до пункту 201.15 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, редакція якого станом на 22.09.2014 передбачала обов'язок платника податків подавати контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за звітний період в електронному вигляді.

Зміна редакції Податкового кодексу України та звільнення внаслідок цього платників податків від обов'язку подавати контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних нівелює такий обов'язок, визначений у підзаконному правовому акті, а саме Порядку № 958.

Аналогічний принцип закріплений в пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, яким визначено, що у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Також, пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відтак права та обов'язки як податкових органів так і платників податків встановлюються виключно на рівні Податкового кодексу України.

Податковий кодекс України не містить положень, які б надавали можливість в межах інших нормативно-правових актів встановлювати додаткові права та обов'язки для платників податків, які не передбачені ним, а тому починаючи з 01.01.2015 платники податків не зобов'язані подавати контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних, оскільки такий обов'язок не передбачений Податковим кодексом України.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що Податковим кодексом України не встановлено обов'язку податкових органів приймати у платників податків копії записів в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних, що, на думку суду, свідчить про відсутність механізму подачі/прийому вказаних документів.

Також слід зазначити, що станом на час розгляду справи Порядок №958 втратив чинність відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 23.02.2017 № 276 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України».

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка» залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 17 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя

Судді: