Справа № 630/465/17
Суддя: Малихін О. О.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 630/465/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 жовтня 2017 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря судового засідання Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СПП № 2 ВП ГУНП в Харківській області Кулікова Віктора Володимировича, про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом в порядку адміністративного провадження, в якому просить визнати дії службової особи поліцейського СПП ВП ГУНП України в Харківській області Кулікова В.В. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 588303 від 24 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що 24 серпня 2017 року він рухався на автомобілі по автодорозі Київ-Харків-Довжанський та був зупинений на стаціонарному посту поліції в м. Пісочин Харківського району Харківської області інспектором Куліковим В.В., який після перевірки документів звинуватив його у порушенні правил дорожнього руху - проїзд світлофора на червоне світло. Після цього інспектор склав у відношенні нього постанову БР № 588303 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Але з даною постановою він не згоден, оскільки рухався по автодорозі в с. Пісочин виключно не зелений сигнал світлофора. Натомість інспектор поліції в постанові не зміг описати, на який саме заборонений сигнал світлофора він начебто проїхав, що вказує на відсутність події адміністративного правопорушення. До того ж, здійснюючи розгляд справи про адміністративне правопорушення, інспектор керувався лише власними домислами, бо не мав належних доказів на підтвердження обставин вчиненого правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримав повністю, просив його задовольнити та наголошував на тому, що 24 серпня 2017 року зранку їхав на службу та усі світлофори по дорозі він проїхав на зелений сигнал. В доповнення до обставин, викладених в позові, ОСОБА_1 пояснив, що при винесені постанови інспектор діяв в порушення вимог ст. 258 КУпАП, бо повинен був скласти протокол, а не спиратися на якийсь там уявний відеозапис.

В судовому засіданні відповідач - інспектор Куліков В.В. проти позову заперечував та просив в його задоволенні відмовити. Відповідач пояснив, що з 20-00 год. 23 серпня 2017 року він заступив на чергування на пост дорожньої поліції в с. Пісочин, яке мало завершитися о 08-00 год. 24 серпня 2017 року. Всередині приміщення посту обладнано системою відеоспостереження за дорожнім рухом на перехрестях та іншим ділянках дороги в с. Пісочин, де розташовані світлофори. Приблизно о 06-24 год. ранку 24 серпня 2017 року він особисто побачив на моніторі, на який передається зображення з камери відео спостереження, розміщеної на перехресті поряд з зупинкою громадського транспорту «Рижов» в с. Пісочин, як автомобіль Рено, жовтого кольору, проїхав на заборонений сигнал світлофора. Це світлофор розташований неподалік від поста поліції, тому цей автомобіль одразу був зупинений. Водієві вказаного автомобіля, ОСОБА_1, він повідомив про причину зупинки та суть вчиненого ним правопорушення. Після цього він, Куліков В.В., в приміщенні стаціонарного посту поліції продемонстрував відеозапис з камери відео спостереження. Але ОСОБА_1 не погодився з тим, що порушив правил дорожнього руху.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі та подані сторонами докази, суд встановив наступне.

24 серпня 2017 року інспектором поліції Куліковим В.В. було складено постанову БР № 588303 в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - проїзд на заборонений сигнал світлофора. За цією постановою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

В постанові вказано, що ОСОБА_1 24 серпня 2017 року о 06-24 год., керуючи автомобілем Рено Кангу, номерний знак НОМЕР_1, на 471 км автодороги Київ-Харків-Довжанський допустив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України.

Постанову БР № 588303 складено за адресою: 471 км автодороги Київ-Харків-Довжанський, що співпадає з місцем вчинення правопорушення.

В п. 8.7.3 ПДР України вказані сигнали світлофора та їх значення. Зокрема, зелений миготливий сигнал дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; червоний сигнал - забороняє рух.

Відповідно до п. 16.8. ПДР України, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, який дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

В ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 наголошував на тому, що проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора, який дозволяє рух. З метою перевірки обставин проїзду позивачем перехрестя на той чи інший сигнал світлофора судом було досліджено відеозапис з камери спостереження, наданий відповідачем, за участі обох сторін по даній справі.

Так, на відеозаписі чітко видно перехрестя автодороги Київ-Харків-Довжанський з іншою проїзною частиною однієї з вулиць с. Пісочин, по обидва боки якого розміщені зупинки громадського транспорту з назвою «Рижов». На перехресті черговість проїзду визначається сигналами світлофора. Також вказаний час здійснення запису - 06-24 год. 24 серпня 2017 року. В цей момент по автодорозі в напряму м. Харків рухається автомобіль Рено Кангу, жовтого кольору, в той час як на світлофорі вмикається зелений миготливий сигнал. При наближенні автомобіля безпосередньо до межі перехрестя на світлофорі зелений миготливий сигнал змінюється на жовтий сигнал. Саме під час роботи світлофора в режимі жовтого сигналу автомобіль, не змінюючи швидкість руху, перетинає дорожню розмітку 1.12. (стоп-лінія).

Позивач ОСОБА_1 підтвердив суду, що на відеозаписи зображений саме його автомобіль в той ранок, коли його зупинив інспектора Куліков В.В. Але позивач звернув увагу суду на, те що такий відеозапис не підтверджує пояснення відповідача про проїзд ним світлофора на червоний сигнал.

Згідно з вимогами п. 8.10. ПДР України, у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12. (стоп-лінія).

Аналізуючи досліджений відеозапис, суд приходить до переконання, що обставини правопорушення, вказані в постанові БР № 588303 від 24 серпня 2017 року, дійсно мали місце та водій ОСОБА_1 під час керування автомобілем Рено Кангу, номерний знак НОМЕР_1, проїхав на жовтий, тобто заборонений сигнал світлофора. На думку суду, виникнення правопорушення цілком залежало від поведінки позивача, який повинен був належним чином оцінити дорожню обстановку з огляду на увімкнений зелений миготливий сигнал світлофора, який інформував його наступне увімкнення жовтого сигналу, який забороняє подальший рух, та зупинити свій автомобіль перед стоп-лінією, для чого мав технічну можливість за умови завчасного зменшення швидкості. Але жодних дій, спрямованих на виконання правил дорожнього руху в даному випадку ОСОБА_1 не вчинив.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Позивач також наголошував на тому, що відповідач не мав права проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки, а повинен був зробити це, тобто винести постанову, за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Але з такими доводами позивача суд не погоджується. Так, згідно з рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині свого рішення Конституційний суд України вказав, що у ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Таким чином, в цій справі Конституційним судом України зроблений висновок про відмінність справ про адміністративні правопорушення, які можуть бути розглянуті уповноваженим законом органом безпосередньо на місці вчинення правопорушення або за місцем знаходження цього органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП в редакції, яка є чинною станом на 24 серпня 2017 року, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, дії відповідача - інспектора поліції Кулікова В.В., щодо винесення 24 серпня 2017 року постанови БР № 588303 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, і розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, вчинені з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, та не суперечать висновкам, викладеним в рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 6-14, 71, 128, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Люботинський міський суд Харківської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.О. Малихін