Справа № 569/12697/16-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 жовтня 2017 року м. Київ К/800/33629/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до іспектора роти №3 батальйону УПП в м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Капустинського Максима Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2017 року позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову від 20 серпня 2016 року серії ДР №151011, винесену інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Луцьку ДПП лейтенантом поліції Капустинським М.Ю., про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною другою статті122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 20 серпня 2016 року о 23 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом марки DAEWOO LANOS TF 69Y, номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Устилуг - Луцьк - Рівне 127 км + 700 м рухався у лівій крайній смузі, коли права була вільна, не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч чи розворот, чим порушив п.11.5 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, за що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постановою інспектора роти №3 батальйону УПП в м. Луцьку ДПП лейтенантом поліції Капустинського М.Ю. від 20 серпня 2016 року серії ДР №151011 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення частини другої статті 122 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Судові рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що постанова від 20 серпня 2016 року серії ДР №151011 складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП, так як відповідачем надано достатньо доказів правомірності своїх дій та підтвердження наявності в діях позивача правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення, що узгоджується з приписами статті 258 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Крім того, судом зазначено, що помилковим є висновок суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Зазначає, що постанова інспектора є протиправною, так як позивач не порушував ПДР.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення, в якому надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до іспектора роти №3 батальйону УПП в м. Луцьку ДПП лейтенант поліції Капустинського Максима Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак