Справа № 826/6534/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

03 жовтня 2017 року № 826/6534/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Борсуковській А.О.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів Лісовської Н.М., Ренкас Ю.О.,

за участю вільного слухача - Білявського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Служби зовнішньої розвідки України, комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Службі зовнішньої розвідки України, Служби зовнішньої розвідки України про визнання рішення та бездіяльності протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом про визнання протиправною бездіяльності Служби зовнішньої розвідки України (далі - СЗРУ, відповідач), яка полягає у незабезпеченні належного розгляду заяви та документів позивача про надання статусу учасника бойових дій; визнання протиправною бездіяльності Голови СЗРУ, яка полягає у невиконанні ним положень пункту 6 "Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 щодо ненадання відносно позивача довідки згідно з додатком 1 Порядку до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Службі зовнішньої розвідки України; зобов`язання Голови Служби зовнійшньої розвідки України (далі - Голова СЗРУ, відповідач) подати на розгляд Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у СЗРУ довідку за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 "Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, для вирішення питання щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій; визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Службі зовнішньої розвідки України (далі - Комісія, відповідач) про відмову у наданні позивачу статусу учасника бойових дій, що оформлено Протоколом №41 від 30.11.2016 року, а також зобов`язання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у СЗРУ повторно розглянути питання щодо визначення статусу учасника бойових дій позивача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивача вказав на те, що йому безпідставно відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, оскільки у період з 29.02.2016 року по 06.03.2016 року, відповідно до плану-завдання від 29.02.2016 року №11/3/1151т(таємно) та на підставі Розпорядження СЗРУ від 29.02.2016 року №115 (таємно) здійснював цільовий виїзд (відрядження) до підрозділу з м.д. Сєверодонецьк й інших населених пунктів (Щастя, Станиця Луганська), дислокованих в зоні проведення антитерористичної операції, відповідно не виконував низку завдань, передбачених статтею 3 Закону України "Про Службу зовнішньої розвідки України", у тому числі щодо розвідувально-інформаційного забезпечення проведення АТО. Вказане, на думку позивача, є підставою для отримання статусу учасника бойових дій.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник СЗРУ та голови СЗРУ у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з огляду на їх безпідставність, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказала на те, що однією з умов отримання статусу учасника бойових дій є безпосередня участь особи в антитерористичній операції або забезпечення її проведення, перебуваючи у районах антитерористичної операції у період її проведення. При цьому наголосила на тому, що позивач був відряджений у місце дислокування РПРД в межах України строком на 7 днів з метою виконання виключно оперативно-службових завдань, що позбавляє його права на отримання статусу учасника бойових дій.

Представник Комісії також просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав на те, що відмовляючи у наданні позивачу статусу учасника бойових дій, Комісія діяла у межах наданих їй законом повноважень та підставі наявних матеріалів та документів, які були не достатніми для вирішення питання про встановлення такого статусу позивачу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З пояснень позивача вбачається, що позивач у період з 29 лютого 2016 року по 06 березня 2016 року, відповідно до Плану-завдання від 29.02.2016 року №11/3/1151т (таємно) та на підставі Розпорядження СЗР України від 29.02.2016 року №115 (таємно) здійснював цільовий виїзд (відрядження) до підрозділу з м.д. Сєверодонецьк й інших населених пунктів (Щастя, Станиця Луганська), дислокованих в зоні проведення антитерористичної операції, відповідно не виконував низку завдань, передбачених статтею 3 Закону України "Про Службу зовнішньої розвідки України", у тому числі щодо розвідувально-інформаційного забезпечення проведення АТО.

03.06.2016 року позивач звернувся до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Службі зовнішньої розвідки України з заявою №11/3/2845m про визнання його учасником бойових дій.

З огляду на те, що деякі матеріали були оформлені не належним чином (не завірені примірники планів-завдань, витягів зі звітів про службові відрядження, відсутні дані про осіб, які затверджували звіти про службові відрядження, відсутня інформація про виконання завдань антитерористичної операції) вони були направлені на доопрацювання.

01.11.2016 року позивач звернувся з повторною заявою про визнання його учасником бойових дій.

Рішенням від 30.11.2016 року у вигляді Протоколу №41 Комісія відмовила позивачу у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю довідки "Про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України" за формою згідно з додатком 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 "Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення".

Комісія листом від 08.12.2016 року №4/2/1/10959/11 довела до відома позивача про відмову у надання статусу учасника бойових дій.

Вказане слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Так, нормативно-правовим актом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, є Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідний Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 2 Порядку статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення; особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Пунктом 4 Порядку визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Так, пунктом 5 Порядку рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - міжвідомча комісія), яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції із включенням до її складу фахівців Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань. До складу міжвідомчої комісії можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.

За змістом пункту 6 Порядку для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками установ, закладів подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу чи призначення їх на відповідні посади.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Відповідно пункту 8 Порядку у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії чи керівником підприємства, установи, організації до міжвідомчої комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особа може самостійно звернутися до таких комісій.

З огляду на вказані законодавчі положення вбачається, що підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, є відповідні документальні підтвердження вказаного, якими, згідно з пункту 2 Порядку, є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.

Позивачем до заяви про надання статусу учасника бойових дій було надано: план-завдання від 29.02.2016 року №11/3/1151т (таємно), розпорядження СЗРУ від 29.02.2016 року №115 (таємно), довідка (звіт) від 17.03.2016 року №11/3/1377т (таємно), наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 01.06.2016 року №027.

При цьому при зверненні з заявою до комісії та під час розгляду справи позивачем будь-яких документів про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності, суверенітету, та територіальної цілісності України не надано.

Оскільки документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції, які є обов`язковим при подачі заяви на встановлення статусу учасника бойових дій, позивачем не надані, суд вважає, що Комісія обґрунтовано відмовила позивачу у встановленні такого статусу.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до пункту 6 Порядку, голова СЗРУ у місячний строк, у разі завершення позивачем виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язаний був би подати на розгляд комісії, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Однак, як встановлено судом, позивач був відряджений у місце дислокування РПРД у межах України строком на 7 днів з метою виконання виключно оперативно-службових завдань, що не свідчить про здійснення позивачем заходів у контексті критеріїв поняття "антитерористична операція", відтак у відповідачів СЗРУ та голови СЗРУ були відстутні правові підставі для виконання приписів пункту 6 Порядку та направлення до Комісії довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи, що позивачем не надано суду копії довідки або будь-яких інших документів про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності, суверенітету, та територіальної цілісності України, оскільки відповідачами заперечується наявність таких документів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Голови Служби зовнішньої розвідки України, комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Службі зовнішньої розвідки України, Служби зовнішньої розвідки України про визнання рішення та бездіяльності протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова, відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов