Справа № 803/546/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9717/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській обл. на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08.06.2017р. в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Волинській обл. та Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській обл. про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, стягнення грошових коштів з бюджету,-

В С Т А Н О В И Л А:

20.04.2017р. Фізична особа-підприємець /ФОП/ ОСОБА_2 (надалі позивач, платник податків, субєкт господарювання) звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції /ОДПІ/ Головного управління /ГУ/ ДФС у Волинській обл. № НОМЕР_1 від 31.03.2017р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість /ПДВ/ на 305627 грн. за грудень 2016 року та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 152813 грн. 50 коп.; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача бюджетне відшкодування з ПДВ в розмірі 305627 грн., а також понесені судові витрати (а.с.3-5).

Ухвалою суду від 25.05.2017р. проведено в порядку ст.52 КАС України заміну неналежного відповідача ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Волинській обл. на належного відповідача - ГУ ДФС у Волинській обл. (а.с.38).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08.06.2017р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській обл. № НОМЕР_1 від 31.03.2017р.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; присуджено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 4584 грн. 40 коп. (а.с.63-66).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив відповідач ГУ ДФС у Волинській обл., який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених вимог та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити (а.с.85-86).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що імпортовані позивачем транспортні засоби зареєстровані на фізичну особу, а не на фізичну особу-підприємця. Таким чином, до податкового кредиту такого субєкта господарювання можливе включення ПДВ по транспортним засобам, зареєстрованим лише на субєкта господарювання (а не на приватну особу) за умови їх використання в оподатковуваних операціях.

У звязку з наведеним, проведеною перевіркою виявлено порушення вимог п.198.5 «а» ст.198 Податкового кодексу /ПК/ України, що призвело до заниження податкових зобовязань, зазначених у декларації з ПДВ за грудень 2016 року, на 305627 грн.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не передбачена реєстрація транспортних засобів за фізичними особами-підприємцями, що не позбавляє власників цих засобів субєктів господарювання на податковий кредит за операціями з придбання транспортних засобів, якщо були дотримані умови його формування, визначені ПК України.

Під час судового розгляду позивачем доведено факт використання придбаних автомобілів у власній господарській діяльності, а саме для здійснення міжнародних перевезень.

В частині позовних вимог про стягнення суми бюджетного відшкодування з державного бюджету суд керувався тим, що таке відшкодування є виключними повноваженнями податкових органів та органів державної казначейської служби, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Аналіз змісту поданої відповідачем апеляційної скарги вказує на те, що останній фактично оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог щодо скасування спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки наводить доводи на правомірність вказаного рішення.

Таким чином, рішення суду в частині, якою позивачу відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення суми бюджетного відшкодування з державного бюджету, в апеляційному порядку сторонами не оскаржується, у звязку з чим апеляційний суд не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Вказані твердження відповідають розясненням, наведеним в п.п.13.1 та 13.2 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі».

Стосовно частини задоволених позовних вимог колегія суддів враховує таке.

Як встановлено судом першої інстанції, що протягом 10.03.2017р.-16.03.2017р. відповідачем ГУ ДФС у Волинській обл. проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування СПД-ФО ОСОБА_2 сум бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2016 року, що виникло за рахунок відємного значення ПДВ, що декларувалося в грудні 2016 року, за результатами якої складено Акт перевірки № 611/03-20-17-03-06/НОМЕР_2 від 17.03.2017р. (а.с.12-24).

Вказаним актом встановлено порушення позивачем пп.«а» п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199, п.200.1, п.200.4 «б» ст.200 ПК України, в результаті чого в декларації з ПДВ за грудень 2016 року завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на 305627 грн.

На підставі цього Акту перевірки ГУ ДФС у Волинській обл. винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 31.03.2017р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на 305627 грн. за грудень 2016 року та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 152813 грн. 50 коп. (а.с.6).

Висновки податкового органу про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ за грудень 2016 року грунтуються на тому, що у податковій декларації з ПДВ за грудень 2016 року позивачем у складі податкового кредиту неправомірно відображено суму ПДВ, яка сформована за наслідками операції з придбання транспортних засобів (сідельний тягач марки «RENAULT», модель «PREMIUM», 2012 року випуску, сума ПДВ 128674 грн. 89 коп., сідельний тягач марки «RENAULT», модель «PREMIYM» 2012 року випуску, сума ПДВ 128674 грн. 89 коп., напівпричіп тентований «SCHMITZ», 2012 року випуску, сума ПДВ 48277 грн. 70 коп.), оскільки, вказані товари не використовувались ФОП ОСОБА_2 в подальшій господарській діяльності та зареєстровані на фізичну особу ОСОБА_4

Розглядувані правовідносини регулюються приписами ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), згідно яких:

п.198.3 ст.198 ПК - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

п.198.5 «а» ст.198 - платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

п.198.6 - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

ст.200 - сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п.200.1).

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету (п.200.2).

п.200.4 - при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.4).

Під час судового розгляду зясовано, що постачальником «Jakob Dietrich е.К. Internationale Spedition und Osteuropa Logistik» на користь позивача поставлено напівпричіп тентований марки «SCHMITZ», 2012 року випуску, при цьому сума ввізного мита склала 16841 грн. 06 коп., сума ПДВ - 48277 грн. 70 коп., що стверджується митною декларацією від 14.12.2016р. (а.с.41-42).

Постачальником «RENAULT TRUCKS S.A.S.» на користь позивача поставлено два тягача сідельних марки «RENAULT», модель «PREMIUM», 2012 року випуску, сума ввізного мита склала по 44886 грн. 59 коп. за кожний, сума ПДВ - по 128674 грн. 89 коп. за кожний, що стверджується митними деклараціями від 13.12.2016р. (а.с.44-49).

У декларації з ПДВ за грудень 2016 року до податкового кредиту позивачем включено суми ПДВ, сплачені при ввезенні транспортних засобів на митну територію України, у загальному розмірі 305627 грн.

15.12.2016р. позивачем проведено державну реєстрацію придбаних транспортних засобів, про що видані відповідні свідоцтва серії СХО № 881172, серії СХО № 881171, серії СХО № 881161 (а.с.39, 40, 43).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що позивачем дотримані вимоги чинного законодавства щодо визначення суми, що віднесена до податкового кредиту та підлягає бюджетному відшкодуванню в грудні 2016 року; відомості, внесені нею в податкові декларації з ПДВ за грудень 2016 року, розрахунки суми бюджетного відшкодування є достовірними, що підтверджується даними, відображеними у ВМД № 205070000/2016/049124 від 14.12.2016р., № 205070000/2016/049122 від 13.12.2016р. (а.с.41-42, 44-49).

Також безпідставними є покликання податкового органу щодо можливості включення до складу податкового кредиту субєкта господарювання-фізичної особи сум ПДВ по транспортним засобам, зареєстрованим лише на суб'єкта господарювання (а не на приватну особу) за умови використання їх в оподатковуваних операціях, з наступних підстав.

Відповідно до п.6 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затв. постановою КМ України № 1388 від 07.09.1998р., передбачено реєстрацію транспортних засобів лише за юридичними або фізичними особами, через що у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів не може зазначатися як їх власник субєкт господарювання-фізична особа. При цьому, неможливість державної реєстрації транспортних засобів за субєктами господарювання-фізичними особами не позбавляє права таких на податковий кредит по операціях з придбання транспортних засобів при дотриманні передбачених законом умов його формування.

Таким чином, до податкового кредиту суб'єктів господарювання-фізичних осіб, зареєстрованих платниками ПДВ, можливе включення сум ПДВ, нарахованих (сплачених) у зв'язку з придбанням транспортних засобів (тягачів, причепів, напівпричепів), за умови використання таких транспортних засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності та наявності належним чином документального оформлення та підтвердження відповідних витрат і відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку.

Загальний порядок формування податкового кредиту з ПДВ як для юридичних осіб, так і для фізичних осіб, зареєстрованих платниками ПДВ, регламентується ст.198 ПК України.

При цьому, особливих умов для формування податкового кредиту та визначення дати податкового кредиту для суб'єктів господарювання-фізичних осіб, зареєстрованих платниками податку, приписами ПК не передбачено.

Разом з цим, включення до податкового кредиту сум податку, нарахованих (сплачених) у зв'язку з придбанням транспортних засобів, можливе за умови використання таких транспортних засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності та наявності належним чином документального оформлення та підтвердження відповідних витрат та відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку.

Матеріалами справи достовірно стверджуються факти використання СПД ОСОБА_2 придбаних транспортних засобів у своїй господарській діяльності. Зокрема, наведені висновки підтверджуються актами здачі-прийняття робіт, міжнародними товарно-транспортними накладними (а.с.55-60).

Податок на додану вартість в розмірі 305627 грн., нарахований при ввезенні вказаних транспортних засобів на митну територію України, був сплачений до бюджету в повному обсязі під час їх розмитнення та включений до податкового кредиту з ПДВ і відображений у податковій звітності за грудень 2016 року.

Окрім цього, позивач зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності у Виконавчому комітеті ОСОБА_3 міської ради 07.04.2000р., про що вчинено реєстраційний запис № 04051327Ф0130975, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2. У період 01.12.2016р.-31.12.2016р. позивач була платником ПДВ відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ № 53677479 від 01.04.2004р. (а.с.8).

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ФОП ОСОБА_2 є вантажний автомобільний транспорт.

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затв. постановою КМ України № 1388 від 07.09.1998р. (з наступними змінами та доповненнями). Згідно із пунктом 6 цього Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції; транспортні засоби, що належать фізичним особам - підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

За такими правилами зареєстровані за фізичною особою ОСОБА_2 два сідельних тягачі марки «RENAULT», модель «PREMIUM», 2012 року випуску, та один напівпричіп тентований «SCHMITZ», 2012 року випуску.

Із урахуванням наведеного, судом першої інстанції зроблений вірний висновок про те, що неможливість державної реєстрації транспортних засобів за субєктами господарювання-фізичними особами не позбавляє права таких осіб на податковий кредит по операціях з придбання транспортних засобів (машин), якщо були дотримані умови його формування, визначені нормами ПК України, та не позбавляє права такого платника податків на бюджетне відшкодування з ПДВ.

Враховуючи встановлені обставини справи, та виходячи зі змісту наведених норм законодавства, відповідачем ГУ ДФС у Волинській обл. помилково зроблені висновки про завищення ФОП ОСОБА_2 в декларації з ПДВ за грудень 2016 року суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на 305627 грн., а тому спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, заявлений позов є частково підставним та обґрунтованим, через що такий підлягає до часткового задоволення з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській обл. на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08.06.2017р. в адміністративній справі № 803/546/17 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7