Справа № 817/475/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"18" жовтня 2017 р. Справа № 817/475/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" липня 2017 р. у справі за позовом Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого структурного підрозділу "Рівненський коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України" до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Національний університет біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого структурного підрозділу "Рівненський коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України" звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови від 17.11.2016 №000105 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 1450 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у ході проведення перевірки інспектор не врахувала усіх обставин, що склалися у коледжі, зокрема його реорганізацію шляхом приєднання до НУБіП України та припинення у зв'язку з цим фінансування видатків коледжу з 01.10.2016. Під час проведення перевірки керівником коледжу було надано відповідні пояснення перевіряючій, зокрема на рахунок того, що звільнений працівник ОСОБА_3 ще 30.09.2016 виказував своє бажання продовжити роботу у коледжі після реорганізації, проте того ж дня на засіданні профкому коледжу відмовився від запропонованої йому посади та прийняв рішення про звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України, що не було передбачуваним для позивача та унеможливило проведення вчасного розрахунку із вивільнюваним працівником в частині виплати йому суми вихідної допомоги зважаючи на припинення фінансування коледжу. Враховуючи відсутність у діях позивача вини з приводу ситуації, що склалася із припиненням фінансування коледжу у зв'язку з його реорганізацією, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати спірну постанову.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Рівненській області від 17.11.2016 №000105 у відношенні Відокремленого структурного підрозділу «Рівненський коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України».

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами встановлено, що в період з 19.10.2016 по 25.10.2016 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Крот О.Л. на підставі наказу Управління Держпраці у Рівненській області від 12.10.2016 №602 та виданого направлення на перевірку від 17.10.2016 №691-Н/01-26, за погодженням із Державною службою України з питань праці від 11.10.2016 №10193/4.1/4.2-ДП-16, була проведена позапланова перевірка Відокремленого структурного підрозділу «Рівненський коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» за зверненням ОСОБА_3

Актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування від 25.10.2016 №24а/04-16 зафіксовано за результатом перевірки порушення ч.1 ст.116 КзПП України (а.с.10-12).

25.10.2016 відповідачем видано припис №19П/04-16/24А (а.с.12), яким позивачу приписано в подальшому не допускати порушень вимог ч.1 ст.116 КзПП України (а.с.13).

Листом від 15.11.2016 №77 позивач повідомив відповідача щодо виконання винесеного припису та зазначив, що відповідачем не враховано реальні обставини щодо процесу реорганізації коледжу, зокрема закриття старих та відкриття нових рахунків, а також відсутність умислу та вини посадових осіб позивача щодо затримки розрахунку при звільненні працівника. Крім того позивачем зазначено, що у ході перевірки не було з'ясовано чи була фінансова можливість позивача виплатити вивільнюваному працівникові належні до розрахунку суми вихідної допомоги, відтак зроблені передчасні та безпідставні висновки (а.с.14-15).

За результатом розгляду справи про накладення штрафу відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України відповідачем винесено спірну постанову від 17.11.2016 №000105, згідно якої вирішено накласти по позивача штраф у розмірі 1450 грн.

Надаючи правової оцінки встановленим обставинам колегія суддів виходить з наступного.

Указом Президента України №386/2011 від 06.04.2011 затверджено «Положення про Державну інспекцію України з питань праці».

Відповідно до пункту 1 Положення №386/2011 Державна інспекція України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Одним із основних завдань Держпраці України згідно пункту 3 Положення №386/2011 є реалізація державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про працю.

Підпунктом 1 пункту 4 Положення №386/2011 встановлено, що Держпраці України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування законодавства про працю з питань трудових відносин.

Згідно підпункту 5 пункту 6, пункту 7 Положення №386/2011 Держпраці України для виконання покладених на неї завдань має право здійснювати безперешкодно перевірки у виробничих, службових та адміністративних приміщеннях роботодавців, суб'єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні, здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, а також перевірки робочих місць працівників, розташованих поза цими приміщеннями, з метою нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, ознайомлюватися під час проведення перевірок з інформацією, документами і матеріалами та одержувати від роботодавців, суб'єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні, здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, необхідні для виконання повноважень Держпраці України копії або витяги з документів, ведення яких передбачено законодавством про працю (у тому числі з питань, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Положення) та законодавством про зайнятість.

Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної інспекції з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» №100 від 11.02.2015 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань праці за переліком згідно з додатком, в тому числі і Управління Держпраці у Рівненській області.

Наказом Міністерства соціальної політики України №390 від 02.07.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 року за №1291/21603, затверджено «Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів».

Відповідно до пункту 2 Порядку №390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Пунктом 3 Порядку №390 передбачено, що позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), підставою для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю), зокрема, є обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Як вбачається з матеріалів акту перевірки від 25.10.2016 підставою для проведення перевірки слугували: погодження із Державної служби України з питань праці від 11.10.2016 №10193/4.1/4.2-ДП-16 та звернення ОСОБА_3

Згідно вказаного акту перевірки перевіряючою у ході перевірки було виявлено порушення позивачем норм законодавства про працю, зокрема:

- ч.1 ст.116 КзПП України, а саме: «при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства не проводиться в день звільнення, а саме: згідно наказу №48-ОС від 30.09.2016 ОСОБА_3 звільнено з посади завідувача навчально-виробничими майстернями з 30 вересня 2016 року у зв'язку із скороченням штату працівників по п.1 ст.40 КЗпП України, проте виплата вихідної допомоги при звільненні (ст.44 КЗпП України) у розмірі 3133,87 гривень була перерахована на картковий рахунок ОСОБА_3 лише 21 жовтня 2016 року відповідно до квитанції №3877».

Частиною 1 ст.116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що обов'язковою умовою для притягнення роботодавця до відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, є наявність вини підприємства.

У ході перевірки було встановлено, що зафіксовано у акті №24а/04-16, що поданням №1 від 01.09.2016 до голови профспілкового комітету Рівненського державного аграрного коледжу, директор коледжу просив відповідно до ст. 43 КЗпП України дати згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_3 - завідувачем навчальними майстернями за п.1 ст.40 КЗПп України.

ОСОБА_3 - завідувача навчальними майстернями було письмового попереджено 01.02.2016 про майбутнє звільнення із займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП України під підпис.

Листом від 30.09.2016 №283 ОСОБА_3 повідомлено про майбутнє звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України з 30.09.2016. Запропоновано вакантну посаду - інженера з ремонту. З попередженням ОСОБА_5 ознайомлений під підпис та від запропонованої посади відмовився 30.09.2016.

Згідно наказу №48-ОС від 30.09.2016 «Про звільнення ОСОБА_3 у зв'язку зі скороченням штату працівників » ОСОБА_3 звільнено з посади завідувача навчально - виробничими майстернями з 30.09.2016 у зв'язку зі скороченням штату працівників, п.1 ст.40КЗпП України.

Згідно платіжної відомості №01.259 від 15.09.2016 ОСОБА_3 перераховано на його картковий рахунок заробітну плату за першу половину вересня 2016 року.

Згідно платіжної відомості №01.270 та №02.270 від 26.09.2016 ОСОБА_3 перераховано на його картковий рахунок заробітну плату за другу половину вересня 2016 року.

Згідно гарантійного листа від 05.10.2016 №02 Відокремлений структурний підрозділ «Рівненський коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» гарантує виплатити ОСОБА_3 вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку (3133,87 грн.) після відкриття в органах державного казначейства поточного рахунку на видатки коледжу.

Відповідно до листа №681 від 08.09.2016 у зв'язку з реорганізацією Рівненського державного аграрного коледжу шляхом його приєднання до Національного університету біоресурсів і природокористування України (на підставі наказу Міністерства освіти і науки України №16 від 14.01.2016 «Про реорганізацію Рівненського державного аграрного коледжу») просять призупинити фінансування з 01 жовтня 2016 року.

В ході перевірки ОСОБА_3 було виплачено (перераховано на картковий рахунок) вихідну допомогу при звільненні у зв'язку з скороченням по п.1 ст.41 КЗпП України у розмірі 3133,87 гривень відповідно до квитанції №3877 від 21 жовтня 2016 року.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2016 у справі №569/14146/16-п провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП відносно ОСОБА_6 (працюючої головним бухгалтером Відокремленого структурного підрозділу «Рівненський коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України») закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У ході судового розгляду даної справи судом було встановлено, що оскільки розрахункові рахунки Рівненського державного аграрного коледжу на момент прийняття наказу про звільнення були закриті, а нові на ВСП «РК НУБіП» ще не відкриті, провести розрахунок із ОСОБА_3 у строки передбачені ст.116 КЗпП України було не можливо. Суд за результатом розгляду цієї справи дійшов висновку про відсутність ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, що в свою чергу вказує на відсутність події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2016 у справі №569/14146/16-п набрала законної сили 12.12.2016 (а.с.17).

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судами встановлено, що висновки перевірки Відокремленого структурного підрозділу «Рівненський коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» (правонаступник Рівненського державного аграрного коледжу), головним бухгалтером якого є ОСОБА_6, щодо порушення вимог законодавства про працю, а саме положень ч. 1 ст. 116 КЗпП України в частині несвоєчасної виплати вихідної допомоги ОСОБА_3 внаслідок звільнення у зв'язку зі скороченням штату працівників по п. 1 ст. 40 ЗКпП України, слугували підставою для складення посадовою особою протоколу про адміністративне правопорушення №000605 від 25 жовтня 2016 року за виявленим фактом, що було предметом розгляду у справі №569/14146/16-п. Отже, відповідачем накладено штраф на позивача за те саме правопорушення, що стало підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно головного бухгалтера позивача, та відсутність події якого встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Відповідно вказані обставини були предметом судового розгляду та встановлені рішенням суду, що набрало законної сили.

У відповідності до п.7 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390, за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи норми ст.72 КАС України, суд першої інстанції вірно зазначив, що відсутність власне самої події правопорушення, зазначеної у акті перевірки позивача, а також вини позивача, виключає можливість застосування до позивача будь-яких негативних наслідків, у тому числі винесення постанови про застосування штрафу.

Відтак, надаючи оцінку оскаржуваному рішенню на предмет відповідності вказаним критеріям колегія суддів зазначає, що постанова 17.11.2016 №000105 про накладення на позивача штрафу в розмірі 1450 грн. прийнята відповідачем з порушенням принципу пропорційності, зокрема, без дотримання балансу між цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення, і несприятливими наслідками для прав позивача. Крім цього, відповідачем при прийнятті такої постанови не враховано всіх обставин, що мають значення, а тому така постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції і вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування не надано.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" жовтня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Національний університет біоресурсів і природокористування України вул.Героїв Оборони,15,м.Київ,03041

3- Відокремлений структурний підрозділ "Рівненський коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України" вул.Коперника,44,м.Рівне,33001

4- відповідачу: Управління Держпраці у Рівненській області вул.Лермонтова,7,м.Рівне,33028

- ,