Справа № 2а-947/11/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року справа № 2а-947/11/1370

18год 05 хв. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача Дутканич Н.І.,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи Марка І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_4, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області, філії Західного головного регіонального управління публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,-

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м.Львова (далі - ДПІ у Залізничному районі м.Львова) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, філії Західного головного регіонального управління публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просить суд стягнути з відповідача суму податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі15057,00грн.

Ухвалою від 14.09.2017 на підставі ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд допустив заміну позивача ДПІ у Залізничному районі м.Львова його правонаступником Залізничною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Залізнична ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області).

Ухвалою від 20.09.2017 підставі ст.55 КАС України суд допустив заміну третьої особи Управління Державтоінспекції Головного управління МВС України у Львівській області його правонаступником регіональним сервісним центром МВС України у Львівській області.

Позовні вимоги мотивовані несплатою відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також невжиттям відповідачем заходів щодо погашення вказаного податку.

Відповідач подав до суду заперечення проти позову, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідач належним чином виконав свій обов'язок по сплаті податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі15057,00грн. Тому, вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього вказаної суми податку повторно. На думку відповідача, відповідальність за відсутність зарахування податку до бюджету несе банківська установа.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, регіональний сервісний центр МВС України у Львівській області подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що у зв'язку з відсутністю платіжних документів не може підтвердити або заперечити надходження до бюджету суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 15057,00грн., сплаченого позивачем.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, філія Західного головного регіонального управління публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заперечення на позовну заяву до суду не подала.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.09.2011 у справі №2а-947/11/1370, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013 у справі №124130/11/9104, адміністративний позов задоволено повністю, стягнено з ОСОБА_4 до бюджету 15057,00грн. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.04.2017 у справі К/9991/26313/13 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.09.2011 у справі №2а-947/11/1370 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013 у справі №124130/11/9104 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. Вищий адміністративний суд України звернув увагу на те, що для правильного вирішення справи необхідно з'ясувати обставини справи щодо фактичного подання безпосередньо ОСОБА_4 заяви про реєстрацію таких транспортних засобів на своє ім'я разом із відповідними документами, а також обставини щодо фактичної сплати податку у сумі 15057,00грн., на яку посилається відповідач.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, викладених в запереченнях на позовну заяву.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору філія Західного головного регіонального управління публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» явку представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без участі представника третьої особи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представників сторін та представника третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю, виходячи з такого.

Суд встановив, що 16.05.2009 Львівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на ім'я відповідача здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, що підтверджується листом Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 31.08.2010 №9/2074.

З матеріалів справи вбачається, що при здійсненні державної реєстрації вказаних транспортних засобів не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підтверджується довідкою ДПІ у Залізничному районі м.Львова №29958/9/19-023/1496 від 03.11.2010.

Відповідно до розрахунку ДПІ у Залізничному районі м.Львова сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка підлягала сплаті відповідачем при першій реєстрації транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 становить 15057,00грн.

З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в розмірі 15057,00грн., що є заборгованістю з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки та відповідальність платників визначається Законом України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 № 1251-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Пункт 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 №1251-ХІІ встановлює обов'язок платника податків і зборів сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і зборів припиняється із сплатою податку і збору або його скасуванням, а також у разі смерті платника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 №1251-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належить до загальнодержавних податків.

Податок з власників транспортних засобів, самохідних машин і механізмів, порядок його обчислення і сплати встановлюються Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 № 1963-ХІІ (чинним на спірний період) (надалі - Закон України №1963-ХІІ).

Стаття 1 Закону України №1963-ХІІ передбачає, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 вказаного Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно з положенням ст. 5 Закону України № 1963-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому, фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати вказаного податку, - відповідний документ, що дає право на користування вказаними пільгами.

Частиною 1 ст. 7 Закону України №1963-ХІІ передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до абз. 12 п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №1388), реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Згідно з абз. 1 п. 8 Порядку №1388 реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що: платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, які вперше реєструються в Україні, є, зокрема, фізичні особи, які здійснюють першу їх реєстрацію; передумовою першої реєстрації транспортних засобів закон визначає пред'явлення особами, які здійснюють першу реєстрацію, органам, які здійснюють таку реєстрацію, заяви про реєстрацію транспортного засобу та платіжних документів про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки; у разі відсутності відомостей про сплату податків (зборів), передбачених законодавством перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним щорічним оглядом транспортних засобів, органи ДАІ відмовляють у реєстрації/перереєстрації транспортного засобу.

Отже, дотримання платником податку вимог Порядку №1388 під час реєстрації/перереєстрації транспортного засобу виключає його відповідальність за відсутність сплати податку з власників транспортних засобів, оскільки проведення реєстрації /перереєстрації транспортних засобів підрозділами Державтоінспекції МВС без попередньої сплати податку не може бути здійснено.

Суд встановив, що документи щодо реєстрації транспортного засобу подавались відповідачем особисто, що ним визнається.

Суд враховує пояснення відповідача щодо сплати нею податку з власників транспортних засобів у сумі 15057,00грн., що підтверджується копією квитанції ЗГРУ Приватбанк у м.Львові від 16.05.2009. З яких причин кошти не поступили до бюджету відповідачу не відомо.

Разом із тим, позивачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не доведено правомірності стягнення з неї суми податку з власників транспортних засобів, а також не з'ясовано його вину у ненадходженні суми податку до бюджету.

Вказаний висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні адміністративного позову Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_4, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області, філії Західного головного регіонального управління публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик