Справа № 334/2853/17 (2-а/334/377/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2017 рокусправа № 334/2853/17 (2-а/334/377/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17.07.2017 р. у справі №334/2853/17 (2-а/334/17)

за позовом ОСОБА_1

до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просила:

- визнати протиправними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком;

-зобовязати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати позивачу пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії по інвалідності, з 13.05.2013 року згідно ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 2-3).

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17.07.2017 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, на загальнихумовах відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Зобовязано Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних умовах відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 08.11.2016 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (13.05.2013), з урахуванням різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В іншій частині позов залишити без розгляду (а.с. 28-29).

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позивних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає, що можливість застосування показника середньої заробітної плати, яка визначена частиною другою статті 40 Закону України 2Про загальнобовязкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії, передбачена лише при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та за умови набуття не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Таким чино, звертаючись у серпні 2008 року до управління з заявою про призначення пенсії за вислугу років , ОСОБА_1 використала право первинного призначення пенсії. Так, на підставі особистої заяви позивача від 13.05.2013 року управлінням було застосовано норму ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та з зазначеної дати переведено на пенсію за віком, що підтверджується розпорядженням від 15.05.2013 року. Зазначене свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції стосовно того, що частина 3 статті 45 Закону України №1058 до спірних правовідносин не застосовується, оскільки регулює порядок з порішенням норм матеріального права (а.с. 32).

Заперечень на апеляційну скаргу позивач до суду апеляційної інстанції не подавав.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з 01.08.2008 їй призначено пенсію за вислугу років, як працівнику охорони здоровя у відповідності до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати (а.с. 5, 7, 19).

13.04.2017 ОСОБА_1 звернулася до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до з заявою про призначення та перерахунок пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійного страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (а.с. 6).

Листом від 25.04.2017 №27/В-9 в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, з посиланням та те, що позивач просить перевести перерахунок на інший вид пенсії, а не первинне призначення пенсії, тому при перерахунку пенсії застосовується показник середньої заробітної плати, який враховувався під час попереднього перерахунку попереднього виду пенсії (а.с. 4).

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Водночас, ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком і при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону .

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років, позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з доводами Пенсійного фонду щодо застосування частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» під час нарахування пенсії позивачу.

Крім того, подібна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України, є обов'язковою для всіх судів України.

Колегія суддів також вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно того, що з огляду на те, що пенсійні виплати носять щомісячний характер і відмова у призначенні пенсії не може визнаватись одномоментною дією, задоволенню підлягають позовні вимоги в межах шестимісячного строку, який передує даті звернення до суду, тобто з 08.11.2016 року, а отже позовні вимоги поза межами строку звернення до суду були вірно залишені судом першої інстанції без розгляду.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17.07.2017 р. у справі №334/2853/17 (2-а/334/17) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 13 жовтня 2017 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов