Справа № 202/4905/17(2-а/202/216/2017)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2017 рокусправа № 202/4905/17 провадження №2-а/202/216/2017

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі

на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2017 року по справі №202/4905/17(провадження №2-а/202/216/2017) за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1) визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі щодо відмови в призначені позивачу пільгової пенсії за віком за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно п. «б» статі 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

2) зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м.Дніпрі зарахувати позивачу до пільгового стажу з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 період роботи з 24 січня 2011 року по 14 жовтня 2011 року, призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26 січня 2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він має страховий стаж 34 роки 4 місяці 25 днів, з яких 12 років 9 місяців 4 дні складає пільговий стаж, що дає позивачу право на призначення пільгової пенсії за віком по Списку №2.

11.04.2017р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідачем було відмовлено з тих підстав, що відсутній необхідний пільговий стаж за Списком №2. При цьому, УПФУ до пільгового стажу за Списком №2 не було зараховано період його роботи з 24.01.2011 року по 14.10.2011 року у зв'язку з відсутністю підтвердження умов праці атестацією робочих місць. Вказуючи на протиправність таких дій УПФУ, позивач звернувся до суду з позовом.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права,

просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тими обставинами, які стали підставою для відмови позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 квітня 2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Листом від 06.07.2017р. №6738/06/33 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі повідомило позивача про те, що комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення №17 від 02.03.2017 року, яким позивачу підтверджено період роботи з 05.04.1983 року по 02.01.1994 року для зарахування пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що складає 10 років 8 місяців 28 днів. ТОВ «Магрок» видано довідку №02/17 від 30.01.2017 року та додаток до довідки №12/17 від 21.06.2017 року за період з 01.04.2009 року по 16.01.2012 року на посаді забивач худоби. До пільгового стажу зараховано 1 рік 4 місяці 3 дні позивач працював на умовах неповного робочого тижня. На підприємстві проведена атестація робочих місць у 2006 році, наказ №01 від 24.01.2006 року, та у 2011 році наказ №28-П/11 від 14.10.2011 року. У звязку з тим, що були перерви між наказами атестації, до пільгового стажу немає можливості зарахувати період роботи з 24.01.2011 року по 14.10.2011 року. Страховий стаж по наданих до заяви документах складає 34 роки 4 місяці 25 днів, пільговий стаж складає 12 років 1 місяць 1 день, що є недостатнім для призначення пенсії згідно п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегією суддів встановлено, що фактично спірні правовідносини між сторонами виникли між сторонами з приводу того, чи наявні правові підстави для зарахування періоду роботи позивача з 24 січня 2011 року по 14 жовтня 2011 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком №2.

Обґрунтовуючи наявність такого права, позивач вказує на те, що ним до пенсійного органу надано всі необхідні документи, підтверджуючі пільгові умови праці у період його роботи на посаді забивача худоби на ТОВ «Магрок» з 24.01.2011 року по 14.10.2011 року, що є підставою для зарахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Позиція відповідача, у спірних правовідносинах, полягає у тому, що період роботи з 24.01.2011 року по 14.10.2011 року не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки за цей період відсутня атестація робочого місця по підприємству. Так, первинна атестація робочого місця позивача була проведена 24.01.2006 року відповідно до наказу про атестацію робочих місць №01. Враховуючи, що результати атестації дійсні 5 років, наступна атестація робочого місця позивача мала бути проведена ТОВ «Магрок» не пізніше 24.01.2011 року. Проте, ТОВ «Магрок» провів атестацію робочих місць лише 14.10.2011 року згідно наказу №28-П/11.

Встановивши такі обставини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом „б" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на пільгових умовах мають право па пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно ст.62 наведеного Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Досліджені відомості трудової книжки свідчать про те, що у період з 05.04.1983 року по 02.01.1994 року працював на посаді забійника худоби на Дніпропетровському м'ясокомбінаті, з 01.04.2009 року по 16.01.2012 року - на посаді забійника худоби на ТОВ «Магрок».

Згідно довідки ПрАТ «Дніпропетровський мясокомбінат» за вих. №05-В/01 від 27.01.2017р., ОСОБА_1 працював на Дніпропетровському мясокомбінаті: 25.10.1982 прийнятий учнем бійця худоби в забійний цех ЗППС; 05.04.1983 переведений бійцем худоби 3 розряду забійного цеху; 01.09.1988 підтверджений 3 розряд бійця худоби забійної дільниці ЦППС; 01.07.1993 присвоєний 4 розряд бійця худоби забійного цеху ЗППС; 03.01.1994 переведений транспортувальником 3 розряду в цех по переробці кісток; 22.07.1994 звільнений за власним бажанням.

Відповідно до довідки ТОВ «Магрок» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №02/17 від 30.01.2017 року, позивач працював повний робочий день в ТОВ «Магрок» у період з 01.04.2009 року по 16.01.2012 року (2 роки 6 днів) та виконував роботу у шкідливих умовах праці, дільниці забоя та обробки туш в забійному цеху на посаді забивач худоби, яка передбачена Списком 2 розділ XXIІ підрозділ 19а згідно постанови КМУ №36 від 16 січня 2003 року. Відпустками без збереження заробітної плати не користувався.

Згідно наказів від 24.01.2006 року №01 «Про результати атестації робочих місць по умовам праці, для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2» та від 14.10.2011 року №28-П/11 «Про результати атестації робочих місць для визначення права виходу робітників на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2» професія забивач худоби атестована по Списку №2.

Як зазначено вище, спір існує щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи позивача з 24.01.2011 року по 14.10.2011 року на посаді забивача худоби, у зв'язку з відсутністю підтвердження умов праці атестацією робочих місць.

Пунктом 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442 встановлено, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання Постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992р. № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до п. 4.3. вказаного Порядку зазначено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 16.09.2014р. (справа № 21-307а14) та від 25.11.2014р. (справа №21-519а14).

Як вбачається з матеріалів справи, чергова атестація робочих місць на ТОВ «Магрок» була проведена 14.10.2011 року згідно із наказом №28-П/11, а попередня - 24.01.2006 року згідно із наказом №01. При цьому, доказів того, що між вказаними періодами на підприємстві змінювались умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суду не надано.

За вказаних обставин, спірний період роботи позивача з 24.01.2011 року по 14.10.2011 року на посаді забивача худоби, яка віднесена до переліку робіт, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, має бути зарахований до пільгового стажу за результатами атестації, проведеної 14.10.2011 року.

Отже, з огляду на досліджені докази та встановлені у справі фактичні обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі, відмовляючи ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, період роботи на посаді забивача худоби з 24.01.2011 року по 14.10.2011 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Крім цього, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з огляду на врахування спірного періоду роботи з 24.01.2011 року по 14.10.2011 року до пільгового стажу за Списком №2, та приймаючи пільговий стаж позивача, що визнається відповідачем 12 років 1 місяць 1 день, з них 10 років 8 місяців 28 днів на Дніпропетровському мясокомбінаті та 1 рік 4 місяці 3 дні в ТОВ «Магрок», загальний пільговий стаж позивача складає понад 12 років 6 місяців, що в сукупності з наявним страховим стажем (34 роки 4 місяці 25 дні) та досягненням позивачем 55-річного віку надає йому право на призначення пенсії у відповідності до п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, прийняв вірне рішення по суті позовних вимог, у звязку з чим підстави для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..200, 205, 207 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі залишити без задоволення, а постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2017 року по справі №202/4905/17(провадження №2-а/202/216/2017) без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, які передбачено ст.212 КАС України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 20.10.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк