Справа № 635/4742/17
Суддя: Шинкарчук Я. А.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/4742/17
Провадження № 2-а/635/125/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого - судді Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в особі інспектора ДН лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в особі інспектора ДН лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просить суд визнати дії інспектора ДН Бердянського відділу поліції, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2, стосовно ОСОБА_1, незаконними, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №809899 від 17.08.2017 стосовно ОСОБА_1, як винесену з грубим порушенням чинного законодавства, а також закрити провадження у даній адміністративній справі.

В обґрунтування адміністративного позову позивачем зазначено, що відповідач 17 серпня 2017 року ухвалив постанову серії БР №809899, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КпАП України за порушення правил безпеки руху та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 гривень. В даній постанові зазначено, що 17 серпня 2017 року 12 годині 30 хвилин в м.Бердянськ водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з номерним знаком закритим іншим предметом (металевою сіткою), чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП. Позивач вказує на те, що дана постанова є незаконною з огляду на наступне. Відповідно до ст.283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, а згідно ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 може розглядається за місцем його вчинення, за місце обліку транспортного засобу та за місцем проживання порушників. Положення ст.258 КУпАП, де визначено, в яких випадках протокол про адміністративне правопорушення не складається, на справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.121 КУпАП не поширюються. Тому, позивач зазначає, що дії працівника патрульної служби, який після складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення одразу виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, без забезпечення правами особу, яка притягується до адміністративного правопорушення, що визначені ст.268 КУпАП, в тому числі, права користуватися юридичною допомогою адвоката, подавати докази та заявляти клопотання, тощо. Разом з тим, інспектор виносячи постанову 17 серпня 2017 року у справі про притягнення до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП, жодним доказом не підтвердив факт вчинення адміністративного правопорушення, що у свою чергу є порушенням ст. 62 Конституції України. Таким чином, позивач вважає, що своїми діями лейтенант поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови серії БР №809899 про адміністративне правопорушення від 17 серпня 2017 року у відношенні ОСОБА_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст.121 КУпАП, порушив вимоги ст.ст.256, 258, 268, 276, 283, 289 КУпАП та ст. 62 Конституції України, у звязку з чим, він звернувся до суд з відповідним адміністративним позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву, в якій вказав, що просить дану справу розглядати у його відсутність.

Відповідач інспектор ДН Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав.

Відповідно до ст. 128 КАС України у разі неприбуття в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі від 17 серпня 2017 року серії БР №809899, 17 серпня 2017 року 13 годині 08 хвилин в м.Бердянськ, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з номерним знаком закритим іншим предметом (металевою сіткою), чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 гривень.

Суд вважає зазначену постанову необґрунтованою та протиправною, виходячи з наступного.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму та основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. В них мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, суть його, дані про свідків, потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів у їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

З оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення не вбачається, що у ході розгляду зазначеної справи допитувались свідки, розглядалися клопотання притягуваного, заслуховувались його пояснення, досліджувалися інші докази.

Наведене також свідчить про порушення відповідачем інспектором ДН Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_2 порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення та процесуальних прав позивача, з огляду чого, суд робить висновки, що оскаржувана постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

В ході судового розгляду справи відповідачем жодним чином не спростовані доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, який, у свою чергу, будь-які порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України зі свого боку заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що відповідачем жодним чином не доведено правомірність прийнятого ним рішення стосовно накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Окрім того, відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За КУпАП до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (ст. 77); порушення правил полювання (ч. 1 ст. 85); порушення правил рибальства (ч. 3 ст. 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (ст. 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (ч. 3 ст. 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (ч. 3 ст. 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (ст. 134); безквитковий проїзд (ст. 135); прояв неповаги до суду (ст. 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Така ж правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року по справі №К/800/37207/15.

Отже, з зазначеного вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Разом з тим, вимога позивача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки справа про притягнення до адміністративної відповідальністю розглядалась уповноваженими органами Національної поліції, а не судом.

Підстави для закриття провадження у справі, встановлені ст. 157 КАС України, вичерпні і розширеному провадженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 71, 128, 160-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в особі інспектора ДН лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Визнати незаконними дії інспектора ДН Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БР №809899 від 17 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 гривень.

Скасувати постанову серії БР №809899 від 17 серпня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором ДН Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 гривень

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена повністю або частково до адміністративного суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Харківський районний суд Харківської області з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя - Я.А. Шинкарчук