Справа № 2а-35/10
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2010-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
Справа №2а-35/10
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2010 року Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого - судді Салоїд Н.М.

при секретареві Колісник Л.В.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за адміністративним позовом

ОСОБА_3

до

Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області,

Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницький

Третьої особи: ДП ДАК «Хліб України»

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання усунення порушень страхувальником та стягнення моральної шкоди

встановив:

У грудні місяці 2009 року позивач звернулася до суду із заявою ,в якій вказала, що з 03.02.1997 року по 17.11.2003 року працювала на Хмельницькому обласному дочірньому підприємстві Державної акціонерної компанії «Хліб України». Була звільнена з посади головного економіста за наказом №48 від 22.12.2000 року. Відповідно до наказу За №11 від 12.04.2001 року працівників підприємства, у тому числі і позивачку було премійовано у розмірі 100%, але з урахуванням фінансового стану підприємства було виплачено лише 50% від нарахованої суми премії. На день звільнення ОСОБА_3 50% премії залишились невиплаченими. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 17.02.2006 року з ДП ДАК «Хліб України» на користь ОСОБА_3 було стягнуто невиплачену премію у розмірі 1145,46 грн., компенсацію за затримку виплати заробітної плати в сумі 534,15 грн. та моральну шкоду в сумі 300 грн. ОСОБА_3 вказала, що з цих сум підприємство не сплатило страхові та обовязкові платежі до Пенсійного фонду України, і відповідно не надало даних до персоніфікованого обліку пенсійного органу. Вказані виплати на думку позивача не увійшли до коефіцієнту страхового стажу і вплинули на розрахунок пенсії. Скарги ОСОБА_3 до Головного управління ПФУ у Хмельницькій області залишились без задоволення. В звязку із викладеним позивач просила визнати факти протиправних дій та бездіяльності посадової особи, а також зобовязати відповідача усунути порушення страхувальником ч.1 ст.19 Закону України за № 1058 -ІУ та стягнути на її користь моральну шкоду у сумі 10000 грн.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги уточнила, посилається на те, що ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17.02.2006 року ухвалою суду касаційної інстанції 30.01.2008 року було скасовано та при новому розгляді справи рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 09.07.2008 року, яке набрало законної сили 29.01.2009 року, визнана заборгованість не лише за липень-грудень 2000 року, а також за квітень-червень 2001 року. Посилається на те, що відповідно до статті 19 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сплата страхових внесків та інших обовязкових платежів нараховуються на суми визначені у частинах першій та другій зазначеної норми закону незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця їх виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати сплачуються роботодавцем та просить та моральну шкоду.

Представники Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області заявленого позову ОСОБА_3 не визнали та суду пояснили, що відповідно на час присудження їй за рішеннями судів означених виплат не була працівником означеного підприємства. Виплата та нарахування премії була проведена ДП ДАК «Хліб України» у квітні 2006 року, що підтверджується актом перевірки № 657 від 04.12.2006 року, а позивач звільнена 17.11.2003 року , не перебувала у трудових відносинах з підприємством нарахування страхових внесків підприємство здійснювати не повинно, позаяк на момент нарахування та виплати премії не являлось її страхувальником.

Представник управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, залучений до участі у справі в якості відповідача, заявленого позову не визнала. Суду пояснила, що дійсно контроль за сплатою внесків здійснює управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому, однак як встановлено судом заробітна позивачеві виплачувалась не в повному обсязі. ДП ДАК «Хліб України» виплатило премію позивачеві, але вони були виплачені за рішенням суду підприємством в той час, коли ОСОБА_3 на означеному підприємстві не працювала. Внески до Пенсійного фонду роботодавцем не сплачувались. Заявлені вимоги позивача ніяким чином не впливають на розмір її пенсії, тому у позові слід відмовити.

Представник дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» в судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку.

Заслухавши доводи позивача, заперечення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом обєктивно встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 03.02.1997 року по 17.11.2003 року працювала на Хмельницькому обласному дочірньому підприємстві Державної акціонерної компанії «Хліб України». Була звільнена з посади головного економіста за наказом №48 від 22.12.2000 року. Відповідно до наказу за №11 від 12.04.2001 року працівників підприємства, у тому числі і позивачку було премійовано у розмірі 100%, але з урахуванням фінансового стану підприємства було виплачено лише 50% від нарахованої суми премії. На день звільнення ОСОБА_3 50% премії залишились невиплаченими.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхові внески нараховуються на суми основної та додаткової заробітної плати інших заохочувальних та компенсаційних виплат незалежно від джерел фінансування, порядку, форми, місця виплати, а також незалежно від того чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальником та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19 грудня 2003 року №21-1 суми, що стягнуті виконавчою службою за рішенням суду на користь працівника за виконавчим листом, належать до фонду оплати праці в частині додаткової заробітної плати, як оплата за невідпрацьований час.

Згідно пунктів 5.1.1; 5.1.2; 5.1.3; 5.1.7; 5.2.3 та 5, 9 вказаної Інструкції ставки страхового внеску та обмеження зарплатних виплат максимальною величиною, на які нараховуються страхові внески, що встановлюються законодавством, застосовуються у розмірах, що є чинними на час їхнього нарахування.

Тому не приймаються до уваги та оцінюються судом критично посилання представників управлінь Пенсійних фондів стосовно того, що ОСОБА_3 на час стягнення таких зарплатних сум судом у трудових стосунках із підприємством не перебувала, а за законом страхові внески сплачуються лише підприємствами із виплат його працівників, оскільки додатком 23 до пункту 11.11 означеної Інструкції, що затверджений правлінням Пенсійного фонду України 31 січня 2005 року №3-1, передбачено відображення окремим розділом ІІ нарахованих внесків на зарплатні виплати за минулі періоди, в тому числі і на заборговану заробітну плату колишніх працівників підприємства, при цьому мають здійснюватися перерахування заново внесків за місяцями нарахування, на які припадає за періодом нарахування заборгована заробітна плата.

Викладене підтверджується і виконання означених нормативних актів управлінням Пенсійного фонду у м. Хмельницькому відповідно до акту цього ж органу за №62 від 04 грудня 2006 року про нараховану та виплачену заробітну плату за листопад-грудень 2002 року позивачеві 16.12.2004 року (за іншим рішенням суду, що набрало законної сили 19.12.2004 року) із розміру цього заробітку сплачено внески до Пенсійного фонду підприємством де працювала ОСОБА_3З за ставками 2004 року.

На думку суду протиправні дії допущені органом безпосередньо на якому лежав обовязок щодо здійснення страхувальником ДП ДАК «Хліб України» сплати обовязкових відрахувань із заробітної плати до Пенсійного фонду у м. Хмельницькому.

Тому з наведених підстав підлягає частковому відшкодуванню моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях, завданих позивачеві неправомірними діями відповідача, що потягло невчасним розрахунком по заробітній платі, що змушували позивача до додаткових зусиль в організації свого життя, порушенні його законних прав на отримання заробітку та довідок про його розмір. Така шкода судом оцінюється у 300 грн., він є необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди.

Суд не вбачає протиправності та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області, оскільки безпосередньо обовязок по контролю із сплати внесків субєктом господарювання покладений на управління Пенсійного фонду м. Хмельницького, тому в позові ОСОБА_3 до Головного управління слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись 9,11,69,86,160,161,163 КАС України, ст. 19 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування», Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої у міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/6883, суд

постановив:

Позов ОСОБА_3 задоволити частково.

Визнати дії та бездіяльність управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому усунути порушення страхувальником ДП ДАК «Хліб України» сплату внесків з усієї заробітної плати ОСОБА_3 за липень-грудень 2000 року помісячно, з урахуванням сум заборгованої і виплаченої за рішенням суду заробітної плати за місяцями її нарахування з урахуванням сум компенсації за ставками страхових внесків на час їх справляння, забезпечивши право позивача на перерахунок пенсії за віком;

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницький на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 300 грн.

В решті заявлених вимог відмовити.

Заява про апеляційне оскарження ухвали Хмельницького міськрайонного суду подається протягом пяти днів.

Апеляційна скарга на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: