Справа № 643/6126/17
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 р.Справа № 643/6126/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2017р. по справі № 643/6126/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова ( далі відповідач), в якому просив:

- визнати незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про відмову в перерахунку розміру пенсії державного службовця з урахуванням 40% надбавки за вислугу років;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок розміру пенсії державного службовця із врахуванням 40-відсоткової надбавки за вислугу років з моменту її призначення та виплатити суму заборгованості за весь період її несплати.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2017 р. позов задоволено.

Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 21.03.2017 р. щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.03.2017 р. щодо перерахунку розміру пенсії державного службовця з урахуванням 40% надбавки за вислугу років, з урахуванням вимог чинного законодавства.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Виходячи з приписів ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Московського району м. Харкова та одержує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу".

09.03.2017 р. позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова із заявою про проведення перерахунку пенсії державному службовцю з моменту її призначення з врахуванням 40% надбавки за вислугу років, додавши до заяви довідку, яка видана ГУ НП в Луганській області від 01.03.2017 р. №761/111/19/-2017.

Протоколом Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова по розгляду спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсії від 21.03.2017 р. позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з тих підстав, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. з 1 червня 2015 р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення особам, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України "Про державну службу". У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців. Крім того, управлінням повідомлено заявника, що довідка про проходження служби в органах внутрішніх справ з 01.08.1982 року по 01.11.1992 року видана не на підставі первинних документів, а на підставі електронних обліків особового складу (а.с. 10-12).

Вважаючи незаконним рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії з урахуванням 40% надбавки за вислугу рокі, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з незаконності рішення відповідача від 21.03.2017 р.

Враховуючи оскарження відповідачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення позовних вимог та межі перегляду, передбачені ст. 195 КАС України, слід зазначити наступне.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 р. ( далі Закон № 3723-ХІІ) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону від 24 березня 1995 року №108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року №400/97 ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі №21-430а11 та від 28 травня 2013 року у справі №21-97а13.

З урахуванням зазначених обставин, висновків Верховного Суду України, викладених у вище вказаних постановах, колегія суддів зазначає, що позивач має право на врахування до заробітку державного службовця для обчислення пенсії інших виплат, зокрема, винагороди за вислугу років в розмірі 40%.

Суд першої інстанції на підставі ст. 11 КАС України правомірно вийшов за межі позовних вимог та визнав незаконним рішення відповідача від 21.03.2017 р. та зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова розглянути заяву позивача від 09.03.2017 р. щодо перерахунку розміру пенсії державного службовця з урахуванням 40% надбавки за вислугу років, з урахуванням вимог чинного законодавства.

Доводи апелянта, що надана позивачем довідка про проходження служби в органах внутрішніх справ з 01.08.1982 року по 01.11.1992 року видана не на підставі первинних документів, а на підставі електронних обліків особового складу колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки проходження служби позивачем в слідчих підрозділах МВС України в Луганській області підтверджується записами в і трудовій книжці, а відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2017р. по справі № 643/6126/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4