Справа № 815/5418/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/5418/17

Справа № 815/5418/17

УХВАЛА

20 жовтня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду – Потоцька Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський виноробний завод» до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про визнання незаконними та зобов’язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський виноробний завод» до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати незаконними дії державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з проведення оцінки вартості рухомого майна, що належить ПрАТ «Ізмаїльський винзавод», а саме: установка по охолодженню рідини ЧПФ-150/2 6Р 40.2/СЖ614-280М 2009 року випуску, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гагаріна, 44;

- зупинити передачу на реалізацію майна ПрАТ «Ізмаїльський вин завод» (код 00412033), а саме: «установка по охолодженню рідини ЧПФ- 150/2 6Р 40.2/СЖ614-2801Ч, 2009 року випуску, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гагаріна, 44».

Відповідно до ч. 2 ст. 107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Адміністративний процес ініціюється через подання адміністративного позову. Адміністративний позов, згідно з пунктом 6 коментованої статті, є зверненням до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно – правових відносинах. Тільки адміністративний позов, поданий відповідно до правил адміністративного судочинства, може бути підставою для відкриття провадження у адміністративній справі.

У відповідності до ч. 3 ст.106 КАС України до позовної заяви також додається документ про сплату судового збору.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно приписів ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду позову не майнового характеру, який подано фізичною особою встановлено ставку судового збору 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру .

У разі коли в позовній заяві об’єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимого немайнового характеру окремо.

Відповідні процесуальні дії за які передбачено сплату судового збору, суди здійснюють тільки після пред’явлення платником платіжного документа про сплату належної суми судового збору з підтвердженнями зарахування суми судового збору на казначейський рахунок згідно виписки з казначейського рахунку.

Крім того, суддя звертаю увагу, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини у справах «Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства»(Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, "Ейрі проти Ірландії" (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19 червня 2001 року зазначив, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Позивач надав до суду платіжне доручення № 43 від 19.10.2017 року про сплату судового збору у розмірі 1 600 грн., отже за одну вимогу тоді як, приписами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві об’єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимого немайнового характеру окремо.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що поданий адміністративний позов не відповідає приписам КАС України.

Позивачу необхідно у встановленому КАС України порядку надати до адміністративного позову:

- квитанцію про сплату судового збору з урахуванням приписів Закону України «Про судовий збір».

Згідно ст.108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

При таких обставинах адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 106, 108 КАС України, суддя, –

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський виноробний завод» до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про визнання незаконними та зобов’язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 03 листопада 2017 року.

У разі невиконання вимог цієї ухвали адміністративний позов буде вважатись неподаним і буде повернутий позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали, апеляційної скарги.

Суддя Потоцька Н.В.