Справа № 709/697/17
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Київ К/800/28024/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В., Єрьоміна А.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року у справі №709/697/17 за позовом ОСОБА_4 до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати неправомірними дії Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови у перерахунку та підвищенні пенсії, зобов'язати провести перерахунок пенсії з 01.01.2015 року по даний час та стягнути різницю в пенсії за цей час, зобов'язати відповідача в подальшому виплачувати мінімальний розмір пенсії.

Посилався на те, що згідно статті 46 Конституції України має право на пенсію не нижче від прожиткового мінімуму встановленого законом. З серпня 2013 року отримує пенсію в розмірі 949 грн., проте з січня 2015 року прожитковий мінімум збільшився, проте пенсія перерахована не була, посилається на незаконність зменшення пенсії.

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови позивачу у перерахунку розміру пенсії за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 починаючи з 1 листопада 2016 року згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи з розміру не нижчому від прожиткового мінімуму встановленого законом, з урахуванням раніше проведених виплат, з проведенням коригування вказаних виплат. У решті в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. При цьому, суди врахували рішення Європейського суду з прав людини «Петриченко проти України», в якому зазначалося про невідповідність розміру пенсії прожитковому мінімуму.

У касаційній скарзі Золотоніське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами попередніх інстанцій, просить рішення судів скасувати та ухвалити нове про відмову в позові. Вказує на те, що положення статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нечинними не визнавалися, тому підлягали виконанню.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Петриченко проти України» вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, а також не розглянули доводи щодо невідповідності розміру пенсії вимогам Конституції.

Суд зазначив, що аналогічну скаргу було розглянуто у згаданій справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine) та у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine) (заява № 5231 /04, від 7 жовтня 2010 року). Суд зазначає, що у цій справі заявник також вимагав у національних судах розрахунку розміру його пенсії у відповідності до вимог статті 46 Конституції України. Проте, як і у справах «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine) та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), національні суди не зробили жодної спроби проаналізувати вимогу заявника з цієї точки зору, незважаючи на пряме посилання на неї у кожній судовій інстанції. До завдань Суду не входить вирішення того, яким би був найбільш належний спосіб розгляду цього доводу для національних судів. Проте, цілком проігнорувавши доводи заявника, навіть коли вони були конкретними, доречними та важливими, національні суди не дотримались свого зобов'язання за пунктом 1 статті 6 Конвенції. Відповідно було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно частини першої статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Доводи касаційної скарги про є дійсність статті 28 Закону №1058-IV є необґрунтованими, оскільки відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 23 грудня 2004 року №2291-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що дія статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності цим Законом.

Оскільки пенсія позивачу призначена у 2013 році, колегія суддів не вбачає розбіжності у законодавстві, на які посилається відповідач в касаційній скарзі.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами попередніх інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: