Справа № 641/4904/17
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 р.Справа № 641/4904/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Пянової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.08.2017р. по справі № 641/4904/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1В.), звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови від здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з довідкою Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Харківській області від 26.06.2017 р. № 621, а саме, з урахуванням фактично отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням зі служби в ОВС України індексації в сумі 1086,45 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення до відпустки в сумі 2592,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань в сумі 6480,00 грн., разових премій (грошових винагород) в сумі 2575,00 грн. та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в ОВС в сумі 63581,76 грн.

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити і виплачувати пенсію ОСОБА_1 згідно з довідкою Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Харківській області від 26.06.2017 р. № 621, а саме, з урахуванням фактично отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням зі служби в ОВС України індексації в сумі 1086,45 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення до відпустки в сумі 2592,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 6480,00 грн., разових премій (грошових винагород) в сумі 2575,00 грн. та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в ОВС в сумі 63581,76 грн., починаючи з 01.02.2017 р.

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 647,00 грн.

- вийти за межі заявлених позовних вимог та захистити порушені відповідачем права, свободи та інтереси позивача у інший законний спосіб у випадку, якщо по підсумках розгляду цієї справи адміністративний суд прийде до висновку, що позивачем у цьому адміністративному позові неправильно, неточно чи неповно визначений предмет позовних вимог.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.08.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) з урахуванням отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням з органів ОВС України індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, разових премій (грошових винагород) та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в ОВС України.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) з урахуванням отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням з органів ОВС України індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, разових премій (грошових винагород) та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в ОВС України згідно довідки Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Харківській області від 26.06.2017 року №621, починаючи з 01.02.2017 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Не погоджуючись із судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що наказом Головного управління МВС України в Харківській області від 05.11.2015 року №594 о/с позивача звільнено зі служби в ОВС України за п. 64 «г».

З 25.04.2016 року позивач отримує пенсію за вислугу років у розмірі 3234,96 грн. на місяць, розмір якої був розрахований Головним управлінням ПФУ в Харківській області, виходячи з посадового окладу, окладу за звання та надбавки за вислугу років, а також виходячи з фактично отриманих позивачем за 24 місяці служби перед звільненням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за використання особливо-важливих завдань та щомісячної премії.

Заявою від 05.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся на адресу відповідача з вимогою про здійснення перерахунку його пенсії з урахуванням додаткових видів його грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням згідно з довідкою УДАІ від 26.06.2017 року №621.

Відповідно до вищевказаної довідки за період з 01.11.2013 року по 31.10.2015 року, індексація склала - 1086,45 грн.; матеріальна допомога на оздоровлення - 2592,00 грн., матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань склала 6480,00 грн., грошова винагорода - 2575,00 грн., компенсацію за невикористану частину чергової відпустки виплачено в листопаді 2015 року в сумі 5593,70 грн. В квітні 2016 року позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в ОВС в сумі 63581,76 грн. (а.с.7).

Листом відповідача від 19.07.2017 року №1329/с-14 ОСОБА_1 повідомлено, що пенсія позивачу призначена відповідно до вимог чинного законодавства і підстав для її перерахунку немає.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує на те, що ані позивачем, ані відповідачем постанова суду в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено, в апеляційному порядку оскаржена не була.

Згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Отже, виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) з урахуванням отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням з органів ОВС України індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, разових премій (грошових винагород) та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в ОВС України та зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) з урахуванням отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням з органів ОВС України індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, разових премій (грошових винагород) та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в ОВС України згідно довідки Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Харківській області від 26.06.2017 року №621, починаючи з 01.02.2017 року, суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 1 статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року „Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною першою статті 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 7 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови №1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 Постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Зазначеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови №1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII Про індексацію грошових доходів населення, згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ст. 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

З огляду на вищезазначені норми законодавства, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, інші додаткові виплати та заохочення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 10.03.2015 року №21-70а15.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13.05.2015 р., відповідно до якого в положеннях першого речення частини третьої статті 63 Закону перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпним, оскільки вказане рішення Конституційного Суду стосується порядку перерахунку пенсій в зв'язку з встановлення Кабінетом Міністрів України нової щомісячної додаткової грошової винагороди, а не видів грошового забезпечення, з яких має бути визначений розмір пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.08.2017р. по справі № 641/4904/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4