Справа № 727/4082/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/4082/17

Головуючий у 1-й інстанції: Семенко О.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

17 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 27.04.2017 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправною відмову відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зарахування до його загального трудового стажу 05 місяців роботи на будівництві в колгоспі "Україна" села Ставки, Фастівського району, Київської області з 18.07.1978 по 15.12.1978, а також 10 місяців і 2 дня його роботи муляром 4-го розряду в Північно-Казахстанській раді "Міжколгосбуд" міста Петропавловська, Казахської РСР з 02.04.1981 по 25.12.1982 для призначення і виплати йому пенсії за віком; зобов'язати відповідача Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до загального страхового стажу позивача 05 місяців роботи на будівництві в колгоспі "Україна" села Ставки, Фастівського району, Київської області з 18.07.1978 по 15.12.1978, а також 10 місяців і 2 дня його роботи муляром 4-го розряду в Північно-Казахстанській раді "Міжколгоспбуд" міста Петропавловська, Казахської РСР з 02.04.1981 по 25.12.1982 для призначення і виплати пенсії за віком.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.07.2017 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зарахування ОСОБА_3 загального трудового стажу 05 місяців роботи на будівництві в колгоспі "Україна" села Ставки, Фастівського району, Київської області з 18.07.1978 по 15.12.1978, а також 10 місяців і 2 дня його роботи муляром 4-го розряду в Північно-Казахстанській раді "Міжколгосбуд" міста Петропавловська, Казахської РСР з 02.04.1981 по 25.12.1982 для призначення і виплати йому пенсії за віком.

Зобов'язано відповідача Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_3, до загального страхового стажу 05 місяців роботи на будівництві в колгоспі "Україна" села Ставки, Фастівського району, Київської області з 18.07.1978 по 15.12.1978, а також 10 місяців і 2 дня його роботи муляром 4-го розряду в Північно-Казахстанській раді "Міжколгоспбуд" міста Петропавловська, Казахської РСР з 02.04.1981 по 25.12.1982 для призначення і виплати пенсії за віком.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір в розмірі 640 гривень.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 на протязі 05 місяців з 18.07.1978 по 15.12.1978 працював на будівельних роботах в колгоспі "Україна" села Ставки, Фастівського району, Київської області, що підтверджується довідкою цього колективного підприємства від 16.12.1978.

Згідно запису в трудовій книжці позивача, на підставі укладеної угоди від 02.04.1981по 25.12.1982, тобто, на протязі 01 року 08 місяців і 23 днів працював в якості муляра 4-го розряду в Північно-Казахстанській раді "Міжколгосп" міста Петропавловська, Казахстанської РСР.

29.04.2016 ОСОБА_3 звернувся із заявою до відповідача про призначення йому для виплати щомісячно пенсії за віком.

Листами від 12.09.2016 та від 08.02.2017, позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком через відсутність у нього для призначення пенсії за віком необхідних 15 років страхового загального стажу.

На обґрунтування відмови в зарахуванні до загального страхового стажу відповідач зазначив, що періоди роботи позивача в колгоспі "Україна" села Ставки, Фастівського району, Київської області не може бути врахований для обчислення страхового стажу для призначення пенсії, оскільки довідка від 16.12.1978 №285 не містить підстави видачі, тобто, посилання на первинних документах, на підставі яких її видали. Крім цього, за інформацією правонаступника колгоспу, відомості про його роботу в документах колишнього колгоспу "Україна" села Ставки Фастівського району відсутні.

Період роботи в Північно-Казахстанській Раді "Міжколгоспбуд" м. Петропавловська Казахстанської РСР з 02.04.198 по 25.12.1982 за даними трудової книжки не можна врахувати, оскільки відсутні дані, на основі яких внесено запис та печатка організації. Згідно з архівною довідкою КДУ "Архів з особового складу" міста Петропавловська, в наявних на зберіганні наказах за 1980-1982 по зазначеному підприємству даних про прийом позивача на роботу та про його звільнення немає.

За вказаний період є відомості про часткове зарахування заробітної плати в травні, липні-грудні 1981 року, лютому-травні, липні-серпні, жовтні-листопаді 1982 року, тому на підставі даних про заробітну плату, вказаній в довідці, розрахунок стажу позивача за вказаний період враховано 10 місяців і 21 день.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що за наявності чітких записів про стаж роботи в трудовій книжці, інші підтверджуючі документи, згідно норм ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п.1 Постанови КМУ № 637 від 12.08.1993, не потрібні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV) вказано, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно ст. 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж це період, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу зараховується весь трудовий стаж, який набутий особою до 01 січня 2004 року і який прирівнюється до страхового.

Положенням ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики 259/34/5 від 08.06.2001, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку № 637).

Згідно матеріалів справи, робота позивача на будівництві в колгоспі "Україна" села Ставки, Фастівського району, Київської області в період з 18.07.1978 по 15.12.1978 (на протязі 05 місяців) підтверджується довідкою від 16.12.1978 за вихідним №285, яка підписана головою колгоспу В.Т. Лата та головним бухгалтером В.П. Осадчук і завірена круглою печаткою, тому суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що даний стаж роботи має бути зарахований позивачу до загального страхового стажу.

Як зазначалось вище, записами в трудовій книжці позивача підтверджується, що він з 02.04.1981 по 25.12.1982 згідно укладеної угоди працював муляром 6-го розряду в раді "Міжколгоспбуд" м. Петропавловська, Казахської РСР, тобто на протязі 01 року 08 місяців і 23 днів.

Судом першої інстанції вірно вказано, що оскільки підставою для виконання робіт на будівництві являлась трудова угода, яка була укладена між позивачем з цим підприємством, то для прийняття його на роботу в дане підприємство тимчасово до завершення будівельних робіт при наявності трудової угоди видача наказу і наказу про його звільнення не потрібно.

Разом з тим, робота позивача у вищевказаному підприємстві підтверджується довідкою від 20.09.2016, з якої вбачається, що за квітень і травень 1981 року позивачу нарахована і виплачена заробітна плата в розмірі 1124 крб. 70 коп.

Наявність вказаного страхового стажу у позивача також підтверджується записами у трудовій книжці, а саме, з 02.04.1981 по 25.12.1982 на посаді муляра 4-го розряду в Північно-Казахстанській раді "Міжколгоспбуд" міста Петропавловська, Казахської РСР який становить10 місяців і 2 дня.

Крім того, наявність у позивача страхового стажу за вказаний період підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4., допитаного в суді першої інстанції, який працював в раді "Міжколгоспбуд" м. Петропавловська, Казахської РСР в той же період що і позивач.

Таким чином, період роботи позивача з 02.04.1981 по 25.12.1982 (10 місяців і 2 дня) в Північно-Казахстанській раді "Міжколгоспбуд" міста Петропавловська, Казахської РСР відповідачем протиправно не був зарахований позивачу при розрахунку пенсії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що стаж роботи позивача підтверджується записами наявними у трудовій книжці, а також довідкою №285 від 16.12.1978 виданою правлінням колгоспу "Україна" села Ставки, Фастівського району, Київської області та архівною довідкою №03.20.3-03.04/Ю-П-673 від 20.09.2016 з КДУ "Архів з особового складу" міста Петропавловська.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.