Справа № 811/2707/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року м. Київ К/800/2206/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Черпак Ю.К., Швець В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016р. у справі за його позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказу, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не видання наказу по особовому складу на виконання наказу від 01.08.2008р. №1073 про застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення з органів внутрішніх справ, а вказаний наказ - не виконаним; визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 18.08.2008р. №450 о/с.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.05.2015р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 18.08.2008р. №450 о/с, оскільки існує постанова суду з того самого спору і між тими самими сторонами (пункт 4 частини першої статті 157 КАС України).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.08.2016р. в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016р. постанову суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 157 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017р. в задоволенні заяви позивача про прийняття додаткового судового рішення відмовлено.

З рішенням суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі апеляційний суд виходив з того, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.11.2009р. у справі №2-а-6930/09/1170 за позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання незаконним наказу, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2010р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2012р., встановлено правомірність винесення відповідачем наказу №1073 щодо порушення службової дисципліни дільничним інспектором міліції СДІМ міліції громадської безпеки Знам'янського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в області ОСОБА_4 та його звільнення з органів внутрішніх справ, а також підтвердження факту його датування саме датою « 31.07.2008р.» та належності виконання його наказом від 18.08.2008р. №450 о/с «По особовому складу», а також відсутності протиправних дій стосовно не виконання ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.06.2008р. про забезпечення позову.

Ухвалами Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2013р. та Вищого адміністративного суду України від 29.01.2013р. у справі №2-а-6930/09/1170 судами виправлено помилку у власних рішеннях від 26.11.2009р. та від 23.10.2012р. стосовно дати винесення управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області наказу №1073 з 31.07.2008р. на 01.08.2008р.

Крім того, апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що виходячи з приписів частини першої статті 72 КАС України здійснення судом першої інстанції повторного дослідження заявлених позивачем у своїх уточнених вимогах від 04.06.2015р. аналогічних обставин є безпідставним.

Такі висновки апеляційного суду колегія суддів вважає передчасними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 137 КАС України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

З матеріалів справи та звукозапису судових засідань від 04.06.2015р. та від 19.06.2015р. вбачається, що уточнені позовні вимоги від 04.06.2015р. на вимогу позивача судом до розгляду прийняті не були в зв'язку з подачею позивачем 19.06.2015р. нової заяви про уточнення позовних вимог.

В свою чергу, ухвалою від 19.06.2015р. у прийнятті до розгляду заяви про уточнення позовних вимог від 19.06.2015р. також відмовлено.

Таким чином, суд першої інстанції розглядав позовні вимоги викладені у первісній позовній заяві від 19.08.2013р. про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не видання наказу по особовому складу на виконання наказу від 01.08.2008р. №1073 про застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення з органів внутрішніх справ, а вказаний наказ - не виконаним, а тому висновки апеляційного суду про наявність передбачених пунктом 4 частини першої статті 157 КАС України підстав для закриття провадження у справі не можна визнати обґрунтованим.

Посилання апеляційного суду при вирішенні питання закриття провадження у справі на положення статті 72 КАС України також є безпідставними, оскільки цією статтею передбачено підстави для звільнення від доказування, які в свою чергу не можуть бути одночасно і підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи викладене, заперечення проти ухвали про відмову у винесенні додаткової ухвали, ухвала апеляційного суду про закриття провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016р., а справу направити для продовження розгляду до апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

Ю.К. Черпак

В.В. Швець