Справа № 359/5211/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/5211/17 Головуючий у 1-й інстанції: Журавський В.В. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправною відмову у наданні статусу інваліда війни та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року позивач звернувся в Бориспільський міськрайонний суд Київської області з позовом до Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправною відмову у наданні статусу інваліда війни та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2017 року позов задоволено: визнано неправомірною відмову Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області щодо встановлення ОСОБА_2 статусу інваліда війни та зобов'язано Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_2 статус інваліда війни та видати йому посвідчення інваліда війни.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом другої групи, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією посвідчення від 24.10.2007 Серії НОМЕР_1 та довідкою до акта огляду МСЕК № 286-67 (а.с. 5-11).

Позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області з заявою, в якій просив надати статус і посвідчення інваліда війни.

Листом від 23 березня 2017 року № 7/1310 відповідач відмовив позивачу у видачі посвідчення інваліда війни, посилаючись на роз'яснення Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, згідно яких чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не поширюється на осіб, які направлялися на виконання робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС органами управління у справах Цивільної оборони, створеними у складі підприємств, установ, організацій. Окрім того, в даному листі зазначено, що позивачу для встановлення статусу необхідно надати розпорядчий документ (наказ чи розпорядження) по лінії Цивільної оборони про залучення підприємств, установ до вказаного формування та розпорядчий документ по підприємству, установі про залучення осіб до складу зазначеного формування (а.с. 6).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність зазначеної відмови відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни.

Це Положення регулює правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни.

Пунктом 2 зазначеного положення встановлено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Згідно з п. 10 Положення "Посвідчення інваліда війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

В листі Міністерства праці та соціального політики України від 08.11.2005 № 540 зазначено про те, що підставою для встановлення статусу інваліда війни є посвідчення громадянина, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка, що підтверджує залучення особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, до складу формування Цивільної оборони, видана органами Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та Міністерства оборони.

Згідно Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06 липня 1975 року № 90, «в состав формирований зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет. Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников».

Таким чином, формування Цивільної оборони, в т.ч. невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф та стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Виходячи з вимог діючого законодавства, для набуття статусу інваліда війни, позивач отримав від Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи інформаційну довідку від 14 лютого 2017 року № 01-14/161-3 на підтвердження її участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги наявні в матеріалах справи копію довідки ВАТ «Укргідропроект» та командировочне посвідчення № 473, згідно з якими позивач був безпосередньо зайнятий на роботах, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 та перебував у відрядженні в м. Чорнобиль у період з 15.10.1986 по 19.10.1986 (наказ від 15.10.1988) (а.с. 13).

Таким чином, позивачем були подані всі необхідні документи на підтвердження того, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач має право на встановлення статусу інваліда війни.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що жодний нормативний акт з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Таким чином, особи, які залучались до формувань Цивільно оборони у квітні 1986 року, інвалідність яких пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення.

Така ж сама правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2017 року у справі № 537/6144/16-а (К/800/11747/17).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність відмови Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області за № 7/1310 від 23 березня 2017 року щодо встановлення ОСОБА_2 статусу інваліда війни 2 групи та зобов'язання Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області встановити позивачу статус інваліда війни 2 групи відповідно до п. 9 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати відповідне посвідчення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 23 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю Кучма

В.О. Аліменко