Справа № 805/2252/17-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Давиденко Т.В.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року справа №805/2252/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Васильєвої І.А., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю представника позивача Власенка І.В.,

представника відповідача Помалюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі № 805/2252/17-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 23.05.2017 року № про зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 1 413 535,00 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 139 213 грн.

В обґрунтування зазначив, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є неправомірним, оскільки письмові докази у вигляді первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій з контрагентами - постачальниками спростовують висновки податкового органу стосовно безпідставного документального оформлення нереальних господарських операцій. До того ж, порушення норм законодавства його контрагентами не може нести для нього жодних негативних наслідків.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23.05.2017 року № про зменшення ТОВ "Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод" від'ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 1413535 грн та про застосування штрафних санкцій у розмірі 139213 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не врахування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є правомірним, оскільки податковим органом під час перевірки встановлений факт порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме факт здійснення господарської діяльності ТОВ "Український геологічний інститут", ТОВ "НВО "Редуктор-Комплект", ТОВ "Техмашдон", ТОВ "НВП "Універсал-Сервіс", ТОВ "Донбасінвест груп" поза межами правового поля. Фінансово-господарські взаємовідносини та правочини, укладені з зазначеними суб'єктами господарювання не спричинили реального настання юридичних наслідків та економічних вигод. Зазначає, що підприємством на письмові запити контролюючого органу на дату складання акту перевірки не були надані будь-які документи, підтверджуючі реальність здійснення господарських операції з контрагентами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

ТОВ "Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод", зареєстровано в якості юридичної особи з 19.07.2011 року (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, 7 ), є платником податку на додану вартість з 24.04.2012 року по теперішній час (том 1, а.с. 17-22).

Відповідачем з 05.04.2017 року по 24.04.2017 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: ТОВ "Український геологічний інститут" за березень, квітень 2015 року, ТОВ "НВО "Редуктор-Комплект" за травень 2015 року з урахуванням коригування податкового кредиту у вересні 2015 року, ТОВ "Техмашдон" за травень 2015 року, ТОВ "НВП "Універсал-Сервіс" за червень 2015 року з урахуванням коригування податкового кредиту у вересні 2015 року, ТОВ "Донбасінвест груп".

За результатами проведеної перевірки, податковим органом складено акт №122/05-99-14-06/37696092 від 03.05.2017 року (том 1, а.с. 25-51), яким встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме:

1. ст. 1, 4 п. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" в результаті документального оформлення відносин щодо придбання товарів по яких не підтверджується реальність здійснення приймання-передачі права власності та відсутні об'єкти оподаткування, що підпадають під визначення пп.14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, пп. а)-в) п. 186.1 ст. 186 Податкового кодексу України з контрагентами:

- ТОВ "Український геологічний інститут" за березень, квітень 2015 року,

- ТОВ "НВО "Редуктор-Комплект" за травень 2015 року з урахуванням коригування податкового кредиту у вересні 2015 року,

- ТОВ "Техмашдон" за травень 2015 року,

- ТОВ "НВП "Універсал-Сервіс" за червень 2015 року з урахуванням коригування податкового кредиту у вересні 2015 року,

- ТОВ "Донбасінвест груп" за червень 2015 року

2. п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ "Гірничі Машини-ДРМЗ" завищено податковий кредит всього у розмірі 1413535 грн., у тому числі за березень 2015 року 375537 грн., за квітень 2015 року у сумі 228488 грн., за травень 2015 року у сумі 287540 грн., за червень 2015 року у сумі 500561 грн., за вересень 2015 року у сумі 21409 грн., в результаті чого встановлено:

- завищення від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього у сумі 1413535 грн., у тому числі в деклараціях за березень 2015 року у сумі 375537 грн., за квітень 2015 року у сумі 604025 грн., за травень 2015 року у сумі 891565 грн., за червень 2015 року у сумі 1392126 грн., за вересень 2015 року у сумі 1413535 грн., у тому числі завищення залишку від'ємного значення ПДВ, яке залишилось непогашеним на 01.07.2015 року в сумі 1392126 грн.

- завищення суми податку, на яку ТОВ "Гірничі Машини-ДРМЗ" має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України, на суму 1392126 грн., допущене внаслідок залишку від'ємного значення ПДВ, яке залишилось непогашеним на 01.07.2015 року в сумі 1392126 грн.

На підставі складеного акту, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.05.2017 року № про зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 1413535 грн та про застосування штрафних санкцій у розмірі 139213 грн (том 1, а.с. 68).

Судами встановлено, що 29.01.2015 року між ТОВ "Український геологічний інститут" та позивачем укладений договір № 15/77 на постачання природного газу, за умовами якого постачальник зобов'язується передати споживачу природний газ, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору (том 1 , а.с. 72-73).

З матеріалів справи встановлено, що виконання умов зазначеного договору підтверджене наданими позивачем первинними документами: видатковими накладними, актами здачі-прийняття робіт, податковими накладними:

- від 30.04.2015 року № 145 на суму ПДВ в розмірі 228487 грн. 96 коп.;

- від 31.03.2015 року № 163 на суму ПДВ в розмірі 375536 грн. 88 коп.(том 1, а.с. 224-226).

Оплата товару позивачем здійснена в повному обсязі, що підтверджено виписками банку (том 1, а.с. 239 - 241).

25.03.2015 року між ТОВ "Донбасінвест груп" та позивачем укладений договір № ДрМЗ/59-15П, за умовами якого постачальник зобов'язується передати в обумовлені цим договором строки покупцю продукцію та/або товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену суму (том 1, а.с. 81-83).

На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем до суду першої інстанції надані видаткові накладні, відомості про вантаж, лімітно-забірні карти, витяг з реєстру зберігання залишків продукції, яка надійшла на ТОВ "Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод", а також податкові накладні:

- від 26.06.2015 року № 3 на суму ПДВ в розмірі 129244 грн.50 коп.;

- від 19.06.2015 року № 2 на суму ПДВ в розмірі 9157 грн. 50 коп.;

- від 04.06.2015 року № 1 на суму ПДВ в розмірі 112193 грн. 11 коп. (том 1, а.с. 207-212).

Оплата товару здійснена у повному обсязі, що підтверджено виписками банку (том 1 , а.с. 250, том 2 - а.с. 1 - 4).

02.09.2013 року між ТОВ "ТехмашДон" та позивачем укладений договір № 101/13-ДрМЗ, за умовами якого постачальник зобов'язується передати в обумовлені цим договором строки покупцю продукцію та/або товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену суму (том 1, а.с. 90-91).

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані видаткові накладні, рахунки - фактури, лімітно-забірні карти, обороти рахунку ТОВ "ТехмашДон", а також податкові накладні:

- від 05.05.2015 року № 1 на суму ПДВ в розмірі 16547 грн. 01 коп.;

- від 12.05.2015 року № 2 на суму ПДВ в розмірі 774 грн. 64 коп.;

- від 14.05.2015 року № 3 на суму ПДВ в розмірі 1392 грн. 56 коп.;

- від 14.05.2015 року № 4 на суму ПДВ в розмірі 107 грн. 20 коп.;

- від 14.05.2015 року № 5 на суму ПДВ в розмірі 401 грн. 78 коп.

- від 15.05.2015 року № 6 на суму ПДВ в розмірі 13865 грн. 82 коп.;

- від 21.05.2015 року № 8 на суму ПДВ в розмірі 1496 грн.;

- від 21.05.2015 року № 9 на суму ПДВ в розмірі 129 грн. 60 коп.;

- від 28.05.2015 року № 10 на суму ПДВ в розмірі 680 грн. 98 коп. (том 1 , а.с. 214-222).

Виписками банку підтверджено, що оплата товару позивачем здійснена в повному обсязі (т. 1 - а.с. 243 - 250).

15.04.2015 року між ТОВ "НВП" Універсал-Сервіс" та позивачем укладений договір № ДрМЗ/90-15П, за умовами якого постачальник зобов'язується передати в обумовлені цим договором строки покупцю продукцію та/або товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену суму (том 1, а.с. 122-123).

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані первинні документи, а саме: видаткові накладні, товаро-транспортні накладні, лімітно-забірні карти, обороти рахунку ТОВ "НВП" Універсал-Сервіс", а також податкові накладні:

- від 10.06.2015 року № 4 на суму ПДВ в розмірі 199973 грн. 04 коп.;

- від 05.06.2015 року № 2 на суму ПДВ в розмірі 49993 грн. 26 коп. (том 1 , а.с. 228-234, 245).

Виписками збанку підтверджено, що оплата товару позивачем здійснена в повному обсязі. (том 1, а.с. 134 - 140, том 2 , а.с. 6).

10.11.2014 року між ТОВ "НПО Редуктор-комплект" та позивачем укладений договір № ДрМЗ/492-14П, за умовами якого постачальник зобов'язується передати в обумовлені цим договором строки покупцю продукцію та/або товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену суму (том 1, а.с. 141-143).

На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем до суду першої інстанції надані видаткові накладні, рахунки - фактури, товарно-транспортні накладні, лімітно-забірні карти, обороти рахунку ТОВ "НПО Редуктор-комплект", а також податкові накладні:

- від 05.05.2015 року № 1 на суму ПДВ в розмірі 26104 грн. 94 коп.;

- від 09.05.2015 року № 4 на суму ПДВ в розмірі 226039 грн. 70 коп. (том 1, а.с. 235-238).

Оплата товару позивачем здійснена в повному обсязі, що підтверджено виписками банку (т. 1 - а.с. 242 - 245).

Відповідно до п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

На підставі п.46.1 ст. 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках,визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання,чи документ, що свідчить про суми доходу,нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі Закон №996) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Статтею 3 Закону №996 визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі Положення № 88).

Згідно з п.2.4 ст. 2 Положення № 88 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.1 ст.2 Положення № 88, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Статтею 9 Закону №996 передбачено, що підставою для відображення в бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Разом з тим, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють Платника податків про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу (п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, в редакції, що була чинна на момент здійснення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змiн майнового стану платника податкiв як обов'язкова ознака господарської операцiї кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідачем не надано суду доказу щодо наявності на момент вчинення господарських операцій дефекту у правовому статусі контрагентів позивача. Під час перевірки позивача відповідачем не перевірявся рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами - постачальниками.

Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість, фактично здійснений і підтверджений складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування бухгалтерського та податкового обліку платника податків.

З огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), яке відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"підлягає застосуванню судами як джерело права, визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Судова колегія зазначає, що акт перевірки податкового органу не може свідчити безпосередньо про порушення законодавства без підтвердження жодними доказами, а лише на підставі припущень. Доказів на обґрунтування позиції про неможливість здійснення господарських операцій у спірних періодах позивачем з контрагентами-постачальниками податковим органом не надано.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та контрагентами - постачальниками за спірні періоди не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі № 805/2252/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі № 805/2252/17-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 24 жовтня 2017 року.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді І.А. Васильєва

Л.В. Ястребова