Справа № 804/5309/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2017 р.Справа №804/5309/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засідання за участю представників:ОСОБА_2
позивача відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» (Фунама Холдінгз Лімітед), ОСОБА_6 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Алієр-М», ОСОБА_9, ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Марка Плюс», ОСОБА_10 про визнання протиправними дій та вимог, про визнання протиправними дій та вимог, визнання протиправним та скасування наказу, -
18 серпня 2017 року ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» (Фунама Холдінгз Лімітед), ОСОБА_6 звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акта Банк» ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Алієр-М», ОСОБА_9, ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Марка Плюс», ОСОБА_10, у якому позивачі просили:
- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» ОСОБА_7 щодо визнання нікчемними договорів:
1) договір про відступлення права вимоги від 01.08.2014 року за кредитним договором №01-1407/Т від 10.06.2013 року між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED»;
2) договір від 04.08.2014 року про відступлення права вимоги за іпотечним договором №01-1407/Т/3 від 10.06.2013 року між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» та ТОВ «Алієр-М», який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 04.08.2014 року за реєстровим №2964;
3) договір застави майнових прав №01-1407/Т/10 від 25 липня 2014 року між ПАТ «АктаБанк» та фізичною особою ОСОБА_6;
4) договір застави майнових прав №01-1407/Т/11 від 25 липня 2014 року між ПАТ «АктаБанк» та фізичною особою ОСОБА_6;
5) договір застави майнових прав №01-1407/Т/12 від 25 липня 2014 року між ПАТ «Акта Банк» та фізичною особою ОСОБА_6;
6) договір поруки №01-1407/Т/4 від 10 червня 2014 року між ПАТ «Акта Банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 та фізичною особою ОСОБА_6;
7) договір застави майнових прав №01-1407/Т/5 від 31 липня 2014 року між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED».
- визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» ОСОБА_7 №43 від 19.07.2017 року;
- визнати протиправними вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акта Банк» ОСОБА_7 до: ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Алієр-М», ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Марка Плюс» та ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» про необхідність повного та належного виконання Кредитного договору №01-1407/Т від 10.06.2013 року, що викладені у Повідомленні про нікчемність від 21 липня 2017 року та наказі №43 від 19.07.2017 року.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- банк на виконання вимог статті 512 Цивільного кодексу України повністю та цілком законно відступив право вимоги за кредитним договором №01-1407/Т від 10.06.2013 року ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED», про що між ПАТ «АктаБанк» (первісний кредитор), ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» (новий кредитор) та ОСОБА_10 укладено договір про відступлення права вимоги від 01.08.2014 року;
- 04.08.2014 року між ПАТ «АктаБанк» (первісний іпотекодержатель), ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» («ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД») (новий іпотекодержатель) та ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «АЛІЄР-М» укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №01-1407/Т/З від 10.06.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 04.08.2014 року за реєстровим № 2964;
- слід наголосити на тому, що вартість предметів застави за договорами застави майнових прав №01-1407/Т/10 від 25.07.2014 року, №01-1407/Т/11 від 25.07.2014 року, №01-1407/Т/12 від 25.07.2014 року, №01-1407/Т/5 від 31.07.2014 року більша ніж сума зобовязань за договором відступлення права вимоги, тому очевидною є майнова вигода для банку. Отже, фактичне виконання Банком умов договорів застави на свою користь (звернення стягнення на предмет застави) не може вважатись порушенням прав ПАТ «АктаБанк» чи відмови/зменшення ним власних майнових вимог;
- до моменту укладення договору про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «АктаБанк» здійснив відступлення свого права вимоги кредитора до боржника (ОСОБА_10В.) на користь нового кредитора (ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» («ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД») ПАТ «АктаБанк» задовольнив свій майновий інтерес до боржника шляхом звернення стягнення на майно ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» («ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД») та ОСОБА_6, внаслідок чого зобовязання боржника перед первісним кредитором припинилось виконанням (згідно статті 599 Цивільного кодексу України) та виникло нове зобовязання боржника перед позивачами;
- таким чином, укладення та фактичне виконання сторонами правочинів, які визнані відповідачем нікчемними, призвело до погашення зобовязання перед ПАТ «АктаБанк» за рахунок ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» («ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД») та ОСОБА_6 Разом з тим, звернувши стягнення на предмет застави (яким є грошові вимоги до боржника - ПАТ «АктаБанк»), ПАТ «АктаБанк» зменшив також свої зобов'язання перед своїми кредиторами;
- крім того, слід зазначити, що станом на даний момент ОСОБА_10 повністю виконала зобовязання перед ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED», що підтверджується листом від 2607/1 от 25.07.2017 року;
- як вбачається з договорів про відступлення права вимоги та договорів застави майнових прав, вони містять в собі умови, відповідно до яких відступлення прав вимоги ПАТ «АктаБанк» відбулось в інтересах як банку, так і нового кредитора - ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED», оскільки погашення заборгованості на користь ПАТ «АктаБанк» було фактично здійснено. Позивачі вчинили на користь ПАТ «АктаБанк» відповідні майнові дії, а саме: взяли на себе зобовязання щодо сплати коштів на користь банку та передали банку в заставу своє право грошової вимоги. Банк же не приймав на себе зобовязань взагалі, а навпаки - отримав погашення зобовязань на свою користь;
- зазначені обставини підтверджують відсутність факту відчуження банком майна та відсутність факту безкомпенсаційної відмови ПАТ «АктаБанк» від власних майнових вимог. Навпаки, прибутковий розрахунок на користь банку - наочний: загальна сума грошових вимог банку до позивача станом на 01.08.2104 року складала 1916580 доларів США;
- також банк не приймав на себе зобовязань, банк вчинив дії, які призвели лише до задоволення його майнових інтересів. Сама суть правочинів свідчить про відсутність як прийняття банком на себе будь-яких зобовязань, так і відсутність окремих зобовязань «без встановлення обовязку контрагента вчинити майнові дії» на користь банку;
- відповідач також не зазначив посилань на будь-які докази, що підтверджують факт безоплатного відчуження майна з боку ПАТ «АктаБанк», або відмови останнього від майнових вимог, тому його твердження щодо нікчемності правочинів є лише припущенням. Така сама думка, що за відсутності доказової бази нікчемності правочину припущення Фонду не можуть братись до уваги, викладена в постанові ВАСУ від 9 лютого 2017 року по справі №826/9064/15: «Разом із тіш відповідачами не наведено, а судом не встановлено доказів наявності підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу у досліджуваному випадку; ... За таких обставин твердження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» щодо нікчемності договору банківського вкладу є припущенням, яке не доведено належними доказами у встановленому законом порядку»;
- відсутні підстави для визнання правочину нікчемним, відповідно до яких банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, оскільки наслідком укладення договору про відступлення права вимоги та договорів поруки та застави стало те, що ПАТ «АктаБанк» отримав повне погашення зобовязань, тобто, внаслідок даних правочинів ПАТ «АктаБанк» в повному обсязі задовольнив свої вимоги отримавши з прибутковим показником погашення на свою користь;
- уклавши зазначені вище договори банк не приймав на себе жодних зобов'язань, а навпаки, набув можливість задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення, а отже такі договори не могли призвести до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобовязань перед кредиторами. Внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги за кредитним договором та договорами застави майнових прав, відбулось погашення заборгованості перед ПАТ «АктаБанк», за рахунок нового кредитора, та зменшення заборгованості банку по грошовим зобовязанням останнього. Вказане не тільки не може мати причинного звязку із настанням неплатоспроможності банку, а навпаки свідчить про прибуткову направленість дій ПАТ «АктаБанк»;
- така ж правова позиція застосування пункту 2 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI викладена в ухвалі ВАСУ від 12 січня 2017 року по справі №826/8273/16, де Вищий адміністративний суд України дійшов аналогічних висновків при розгляді подібних правовідносин по визнанню нікчемним договору факторингу, зокрема, «...Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, постання скаржників на пункт 2 частини 3 статті 38 Закону є необґрунтованими, оскільки обставини справи свідчать про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між продажем прав вимоги позивачу та визнанням банку неплатоспроможним. У постанові Національного банку України №14/БТ від 23 травня 2016 року про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у підставах віднесення банку до категорії неплатоспроможних не згадуються операції банку із позивачем та у оскаржуваних рішеннях не вказані кредитори, перед якими стало неможливим виконання банком своїх грошових зобов'язань, у зв'язку із взяттям банком зобов'язань за договором факторингу № 1905 від 19.05.2016 року. Положення договору факторингу № 1905 від 19.05.2016 року свідчать, що грошових зобов'язань за договором банк на себе не взяв, статусу боржника не набув. Тому, як вірно встановлено судами, існування підстави нікчемності договору факторингу №1905 від 19.05.2016 року за пунктом 2 частини 3 ст. 38 Закону «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» матеріалами справи не підтверджується»;
- звернення стягнення ПАТ «АктаБанк» на предмети застави, що належали ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» та ОСОБА_10 JI.O., призвело до збільшення розміру грошових активів ПАТ «АктаБанк» за рахунок зменшення обсягу зобовязань банку. Таким чином, укладення та виконання вищевказаних договорів, мало наслідком виключно покращення нормативів капіталу банку. Отже, зазначені договори не містять ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 2 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на відсутність обовязкових складових, що вказують на їх нікчемність;
- згідно пункту 5 розділу 1 «Положення про визначення банками України розміру кредитного ризику за активними банківськими операціями», затвердженого Постановою правління НБУ від 30.06.2016 року №351, Кредитна операція - вид активних банківських операцій, пов'язаних із розміщенням залучених банком коштів таким шляхом: надання їх у тимчасове користування або прийняття зобов'язань про надання певної суми коштів; надання гарантій, порук, акредитивів, акцептів, авалів; розміщення депозитів; проведення факторингових операцій та операцій фінансового лізингу; видача кредитів у формі врахування векселів, у формі операцій зворотного репо; будь-якого продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання щодо сплати процентів та інших зборів за такою сумою (відстрочення платежу); розстрочення платежу за продані банком активи;
- виконання зобов'язання, згідно статті 546 Цивільного Кодексу України, забезпечується такими способами як неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Тому забезпечувати виконання грошових вимог в порядку здійснення кредитних операцій може лише установа, яка має право надавати відповідні послуги/здійснювати кредитні операції банк;
- договір про відступлення права вимоги не передбачає прийняття банком на себе зобовязань по забезпеченню грошових вимог. Договори поруки та застави майнових прав також не передбачають прийняття банком на себе зобовязань по забезпеченню грошових вимог, навпаки: банк набув майнове право та реалізував це право на свою користь шляхом звернення стягнення. Тобто правова сутність цих угод взагалі не стосується прийняття на себе зобовязань банком щодо забезпечення виконання грошових вимог в порядку іншому ніж здійснення кредитних операцій. Отже пункт 5 часини 3 статті 38 Закону взагалі не може бути застосований до вищезазначених договорів про відступлення права вимоги та застави майнових прав;
- також слід зазначити, що відповідачем взагалі не зазначено, яку саме норму закону порушено сторонами при укладенні досліджених ним правочинів, оскільки правовідносини сторін та обставини укладення і виконання цих договорів під ознаки пункту 5 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не підпадають за їх правовою природою. Отже, складається враження, що відповідач, не маючи правового обґрунтування нікчемності (як порушення конкретної норми закону) навмисно наводить підстави із пунктів частини 3 статті 38 Закону;
- аналогічна думка суду закріплена також в ухвалі ВАСУ від 12 січня 2017 року по справі №826/8273/16: «ОСОБА_2 вищезазначеного слідує, що Уповноважена особа Фонду наділена розпорядчими повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. В той же час, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу»;
- укладені договори поруки, застави майнових прав та договір про відступлення права вимоги не передбачають прийняття ПАТ «АктаБанк» на себе зобовязань, а, навпаки, передбачають прийняття банком погашення і припинення зобовязань перед банком, що свідчить про незастосовність до правовідносин сторін пункту 5 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та, відповідно, відсутність ознак нікчемності правочинів визначених даною нормою;
- банк не укладав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
- з метою врегулювання процесу виведення окремого неплатоспроможного банку з ринку відповідно до Закону, Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року №2 затверджено «Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку»;
- відповідно до пункту 1.2 Положення, це Положення регулює відносини, що виникають у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а саме: підготовку, затвердження та реалізацію плану врегулювання, розробленого на основі найменш витратного для Фонду способу виведення неплатоспроможного банку з ринку. Відповідно до п. 1.18 Положення під наданням клієнтом пільг при здійсненні кредитних операцій, зокрема, розуміють - прийняття меншого виконання зобовязання, ніж вимагається від інших клієнтів;
- внаслідок укладення договорів поруки, застави майнових прав та договору про відступлення права вимоги за кредитним договором з ОСОБА_10, ПАТ «АктаБанк», не зазнав несприятливих наслідків, таких як погіршення фінансового стану банку або зниження його платоспроможності, не було надано переваги ОСОБА_10 або ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» («ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД») чи ОСОБА_6, оскільки грошові кошти з банку виведені не були;
- при цьому, перехід до нового кредитора (він же й заставодавець) права вимоги не є пільгою, а правом, прямо передбаченим статтями 512, 576 Цивільного кодексу України для будь-якого Кредитора (заставодавця), який виконав забезпечене заставою зобов'язання;
- крім того, факт укладання вказаних договорів не може свідчити про укладання банком правочину, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
- також, відповідач взагалі не надав пояснення у чому саме полягає начебто отримана ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» перевага перед «іншими кредиторами банку». Отже звернення стягнення на заставлене право вимоги - грошові зобовязання банку не є перевагами чи пільгами в контексті приписів пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
- така ж правова позиція застосування пункту 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI викладена у постанові Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року по справі №3-869гс16, де Верховний суд України, дійшов аналогічних висновків, зокрема, що « ...оскільки у цьому разі не відбулося вчинення банком платежу на користь його кредитора чи передачі будь-якого майна, що належить банку, кредитор також не мав переваг перед іншими вкладниками, оскільки право нового кредитора вимагати від боржника повернення сплачених на виконання кредитного договору коштів передбачено нормами чинного законодавства, тому не було і підстав для встановлення нікчемності спірного договору»;
- слід зазначити також, що всі договори застави майнових прав, договір про відступлення права вимоги за кредитним договором були укладені до моменту прийняття Національним банком України рішення про віднесення до категорії проблемних банку ПАТ «АктаБанк». Крім того, вказані правочини не призвели до збільшення витрат з виведення ПАТ «АктаБанк» з ринку, оскільки внаслідок укладення цих договорів ПАТ «АктаБанк» не створював для себе жодних нових зобов'язань які могли би збільшити витрати. При цьому, фактичне виконання вказаних правочинів також зменшило грошові зобов'язання банку.
- відповідно до пункту 5 розділу II «Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затвердженого Рішенням №826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 року, перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців;
- отже, навіть у разі необхідності продовження строку проведення перевірки правочинів ПАТ «АктаБанк» на предмет нікчемності, вона мала бути проведена та закінчена в річний (максимальний) термін від дня початку процедури ліквідації, а саме до 15.01.2016 року;
- вказане доводить незаконність дій уповноваженої особи Фонду по створенню комісії для здійснення перевірки документів, повязаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), з метою виявлення фактів нікчемності таких правочинів (укладених договорів), та незаконність самої перевірки і подальших дій відповідача у звязку із недотриманням встановленого діючим законодавством строку для проведення перевірки правочинів на предмет нікчемності. Таким чином, проведення зазначеної перевірки у липні-серпні 2017 року є неправомірним.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача проти позову заперечив повністю, зазначивши, про повну відповідність чинному законодавству оскаржуваних дій та прийнятих рішень, просив у задоволенні позову відмовити.
Треті особи надали пояснення про підтримання позову.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, сторонами не заперечно, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 було укладено з ПАТ «АктаБанк» кредитний договір №01-1407/Т від 10.06.2013 року про надання кредиту в іноземній валюті в сумі 3000000 доларів США. З 15.07.2014 року підприємницька діяльність ОСОБА_10 була припинена.
На забезпечення виконання ФОП ОСОБА_10, як позичальником, зобовязань за кредитним договором між ПАТ «АктаБанк», позичальником і боржником та третіми особами - ОСОБА_6, ОСОБА_9, ТОВ «МАРКА ПЛЮС», ТОВ «АЛІЄР-М» та ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» було укладено наступні договори:
- договір поруки №01-1407/Т/1 від 10 червня 2013 року між ПАТ «АктаБанк», боржником та фізичною особою ОСОБА_9;
- договір поруки №01-1407/Т/4 від 10 червня 2014 року між ПАТ «АктаБанк», боржником та фізичною особою ОСОБА_6;
- договір поруки №01-1407/Н/2 від 10 червня 2013 року між ПАТ «АктаБанк», боржником та ТОВ «МАРКА ПЛЮС»;
- іпотечний договір №01-1407/Т/3 від 10 червня 2013 року між ПАТ «АктаБанк», як іпотекодержателем, та іпотекодавцем ТОВ «АЛІЄР-М», предметом якого є нежитлові приміщення за адресою: м. Харків, майдан Свободи, буд. 7, заставна вартість 31652000 грн.;
- договір застави майнових прав №01-1407/Т/10 від 25 липня 2014 року між ПАТ «АктаБанк», як заставодержателем, та заставодавцем фізичною особою ОСОБА_6, предметом якого є право вимоги на отримання грошових коштів відповідно до договору №B11-0478/Т/624521 від 30.01.2014 року, укладеного між заставодавцем та заставодержателем, заставна вартість 100000 доларів США;
- договір застави майнових прав №01-1407/Т/5 від 31 липня 2014 року, між ПАТ «АктаБанк», як заставодержателем, та заставодавцем ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» («ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД»), предметом якого є право вимоги на отримання грошових коштів відповідно до договору банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д1301 від 13.06.2014 року, укладеного між заставодавцем та заставодержателем, заставна вартість 1719235,54 доларів США;
Надаючи оцінку укладеним договорам, суд зазначає, що відповідно до статей 627, 628, 651 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
На виконання частини 1 статті 589 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, 01.08.2014 року відбулось погашення зобовязань ОСОБА_10 перед ПАТ «АктаБанк» за рахунок звернення стягнення на майнові права ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» та ОСОБА_6, які були предметами застави за договорами застави майнових прав №01-1407/Т/10 від 25.07.2014 року, №01-1407/T/11 від 25.07.2014 року, №01-1407/Т/12 від 25.07.2014 року №01-1407/Т/5 від 31.07.2014 року.
Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).
ПАТ «АктаБанк» на виконання вимог статті 512 Цивільного кодексу України укладено договір про відступлення права вимоги від 01.08.2014 року, відповідно до якого банком відступлено право вимоги за кредитним договором №01-1407/Т від 10.06.2013 року ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED».
04.08.2014 року між ПАТ «АктаБанк», як первісним іпотекодержателем, ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED», як новим іпотекодержателем та ТОВ «АЛІЄР-М» укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №01-1407/Т/З від 10.06.2013 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №2964. Таким чином, виконання вищевказаних договорів призвело до погашення зобовязання перед ПАТ «АктаБанк» за рахунок ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» («ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД») та ОСОБА_6
07.08.2014 року Правлінням Національного банку України ухвалено постанову №468/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» до категорії проблемних».
На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 року №576 «Про віднесення ПАТ «АктаБанк» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 року прийнято рішення №90 про запровадження з 17.09.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АктаБанк».
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.12.2014 року №144 продовжено тимчасову адміністрацію в ПАТ «АктаБанк» на один місяць по 17.01.2015 року включно. Повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «АктаБанк» ОСОБА_12 також були продовжені до 17.01.2015 року включно.

15.01.2015 року Правлінням Національного банку України винесено постанову №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АктаБанк».

16.01.2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №6 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АктаБанк» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «АктаБанк» ОСОБА_12 строком на 1 рік з 16.01.2015 року по 15.01.2016 року.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 31.05.2017 року №2217 «Про заміну Уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АктаБанк», якою з 07.06.2017 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «АктаБанк» ОСОБА_7.

Термін ліквідації банку продовжено з 16.01.2015 року по 15.01.2018 року.

Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «АктаБанк» ОСОБА_7 у зв'язку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями правочинів, що мають ознаки нікчемності винесено оскаржуваний наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемними правочинів» від 19 липня 2017 року №43.

Так, наказом від 19 липня 2017 року №43 у звязку з виявленням Комісією з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом №25 від 30.06.2017 року, та затвердженням Протоколом №12 від 19 липни 2017 року правочинів (договорів), що мають ознаки нікчемності згідно з пунктами 1, 7, 8 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» при кредитуванні ФОП ОСОБА_10 №01-1407/Т від 10.06.2013 року, а саме:

- договору поруки №01-1407/Т/12 від 25.07.2014 року, укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_6О, заставною вартістю 1936684,15 доларів США;

- договору застави майнових прав (грошові депозити) №01-1407/Т/10 від 25.07.2014 року укладений між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_6 заставною вартістю 100000 доларів;

- договору застави майнових прав (грошові депозити) №01-1407/Т/11 від 25.07.2014 року укладений між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_6 заставною вартістю 39356,69 доларів;

- договору застави майнових прав (грошові депозити) №01-1407/Т/12 від 25.07.2014 року укладений між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_6 заставною вартістю 59000 Євро;

- договору застави майнових прав (грошові депозити) №01-1407/Т/ від 31.07.2014 року укладений між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_5 «Фунама Холдінг Лімітед», заставною вартістю 6386378,69 доларів;

- договору про відступлення права вимоги за кредитним договором №01-1407/Т від 10.06.2013 року, укладений 04.08.2014 року між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_5 «Фунама Холдінг Лімітед»;

- договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором №01-1407/Т/3 від 10.06.2013 року, укладений 04.08.2014 року між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_5 «Фунама Холдінг Лімітед»,

наказано:

1. доручити головному бухгалтеру банку у строк до 20.07.2017 року здійснити дії щодо:

1.1. поновлення у бухгалтерському обліку банку за рахунками для обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитної заборгованості ФОП ОСОБА_10 за кредитним договором №01-1407/Т від 10.06.2013 року зі змінами та доповненнями кореспонденції аналітичного рахунку 3739 із відповідними рахунками для обліку складових кредитної заборгованості без врахування дисконтів та премій (із використанням технічних рахунків для обліку позиції банку, щодо іноземної валюти 3800 і 3801, за офіційним курсом на дату припинення визнання фінансових активів), у сумі на дату припинення визнання зазначених фінансових активів 1999920 дол. США. Суму курсових різниць (за період з дати припинення визнаних фінансових активів до відновлення їх в балансі банку) віднести на відповідний аналітичний рахунок 6204. У разі необхідності, відкрити/створити кредитні угоди, відкрити необхідні аналітичні рахунки для обліку кредитів, нарахованих відсотків, застави, тощо;

1.2. відкриття балансового рахунку 2909 та врахування на ньому коштів, направлених погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №01-1407/Т від 10.06.2013 року на суму 1999920 дол. США.;

1.3. відновлення нарахування (з 01.08.2014 року) процентів за користування кредитом (на суму основної заборгованості за кредитом, погашеної поручителями та поновленої у обліку) у розмірах та спосіб, передбаченими кредитним договором №01-1407/Т від 10.06.2013 року, укладеним з ФОП ОСОБА_10;

1.4. відновлення суми сформованого резерву під кредитну заборгованість, яка була б повязані із відповідним кредитним договором в операційному дні банку. Суму сформованого резерву на дату відображення в обліку вищезазначеного договору розформувати. Суму резерву під наданий кредит у розрахунковому його розмірі сформувати у загально встановленому порядку (Постанова НБУ №23) станом на 01.08.2014;

1.5. поновлення у бухгалтерському обліку банку (за позабалансовими рахунками) прав вимоги за договором поруки №01-1407/Т/4 від 10.06.2013 року, з ОСОБА_6, заставною вартістю 2325589,57 доларів США;

1.6. поновлення у бухгалтерському обліку банку (за позабалансовими рахунками) прав вимоги за договором поруки №01-1407/Т/1 від 10.06.2013 року, з ОСОБА_9, заставною вартістю 2319162,18 доларів США;

1.7. поновлення у бухгалтерському обліку банку (за позабалансовими рахунками) прав вимоги за договором поруки №01-1407/Н/2 від 10.06.2013 року, з ТОВ «Марка Плюс», заставною вартістю 2325589,57 доларів США;

1.8. поновлення у бухгалтерському обліку банку (за позабалансовими рахунками) прав вимоги за укладеним іпотечним договором (нерухоме майно-нежитловий фонд) №01-1407/Т/3 від 10.06.2013 року, ТОВ «Алієр-М» на суму 32209200 грн.;

2. доручити юридичному департаменту банку протягом одного робочого дня з дня підписання цього наказу направити ФОП ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ТОВ «Марка Плюс», ТОВ «Алієр-М», ОСОБА_5 «Фунама Ходдінгз Лімітед» повідомлення про нікчемність правочину згідно ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,

- у разі необхідності, розпочати претензійно-позовну роботу щодо застосування наслідків нікчемності правочину (договору),

- у разі необхідності, розпочати претензійно-позовну роботу щодо стягнення заборгованості за Договором кредиту,

- у разі необхідності, розпочати роботу щодо поновлення/накладання нового обтяження га заборони відчуження за укладеним з договором іпотеки №01-1407/Т/3 від 10.06.2012 року, що був укладений між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «Алієр-М», заставною вартістю 32209200 грн.

Уповноваженою особою фонду на ліквідацію ПАТ «АктаБанк» ОСОБА_7 на адресу позичальника ОСОБА_10 направлено повідомлення про нікчемність правочинів №1062 від 19.07.2017 року із зазначенням про необхідність повного та належного виконання всіх умов кредитного договору №01-407/Т від 10.06.2013 року, у зв'язку із нікчемністю вищенаведених правочинів згідно пунктів 1, 2, 5, 6, 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В повідомлені про нікчемність правочинів вказано про нікчемність:

- договору поруки №01-1407/Т/12 від 25.07.2014 року, укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_6 на 1936684,15 доларів США у забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору ФОП ОСОБА_10В №01-1407/Т від 10.06.2012 року; договору застави майнових прав (грошові депозити) №01-1407/Т/10 від 25.07.2014 року укладений між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_6, заставною вартістю 100000 доларів;

- договору застави майнових прав (грошові депозити) №01-1407/Т/11 від 25.07.2014 року, укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_6О, заставною вартістю 39356,69 доларів;

- договору застави майнових прав (грошові депозити) №01-1407/Т/12 від 25.07.2014 року, укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_6О, заставною вартістю 59000 Євро;

- договору застави майнових прав (грошові депозити) №01-1407/Т від 31.07.2014 року, укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_5 «Фунама Холдінгз Лімітед», заставною вартістю 6386378,69 доларів;

- договору про відступлення права вимоги за кредитним договором №01-1407/Т від 10.06.2013 року, укладеного 04.08.2014 року між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_5 «Фунама Холдінг Лімітед»;

- договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором №01-1407/Т/З від 10.06.2013 року, укладеного 04.08.2014 року між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_5 «Фунама Холдінг Лімітед».

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI (далі Закон №4452-VI).

Відповідно до статті 37 Закону №4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 статті 38 Закону №4452-VI встановлені підстави, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, а саме:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Суд зазначає, що в оскаржуваному наказі Уповноважена особа посилається на одночасну наявність підстав визнання нікчемними правочинів, визначених в пунктах 1, 7, 8 частини 3 статті 38 вказаного Закону.

В направленому повідомленні про нікчемність правочинів здійснено посилання на наявність підстав визнання відповідних правочинів нікчемними, зазначених у пунктах 1, 2, 5, 6, 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI.

Визначена розбіжність свідчить про упередженість при наданні оцінки наявності підстав для визнання правочинів нікчемними, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Уповноважена особа Фонду наділена розпорядчими повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. В той же час, вказане право не є абсолютним та кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину у кожному конкретному випадку, із наданням обґрунтування по кожній з виявлених підстав визнання правочину нікчемним. Встановлення ознак нікчемності правочину без надання достатнього та належного правового обґрунтування призводить до безпідставного віднесення правочину до нікчемного.

Матеріалами справи також не підтверджено, що укладенням правочинів, визнаних нікчемними, банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог, або прийняв на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність», або уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, або уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, у тому числі правочини з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Суд погоджується із доводом позивача, що внаслідок даних правочинів банк в повному обсязі задовольнив свої вимоги отримавши з погашення на свою користь. Уклавши зазначені вище договори банк не приймав на себе жодних зобов'язань, а навпаки, набув можливість задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення, а отже такі договори не могли призвести до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобовязань перед кредиторами. Внаслідок укладення договорів про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами застави майнових прав, відбулось погашення заборгованості перед банком, за рахунок нового кредитора, та зменшення заборгованості банку по грошовим зобовязанням останнього.

Договір про відступлення права вимоги не передбачає прийняття банком на себе зобовязань по забезпеченню грошових вимог. Договори поруки та застави майнових прав також не передбачають прийняття банком на себе зобовязань по забезпеченню грошових вимог, навпаки, банк набув майнове право та реалізував це право на свою користь шляхом звернення стягнення. Тобто правова сутність цих угод не стосується прийняття на себе зобовязань банком щодо забезпечення виконання грошових вимог в порядку іншому ніж здійснення кредитних операцій. За договорами застави майнових прав банк здійснив погашення зобовязань на свою користь, тобто виключається наявність обставин, щодо надання банком пільг та/або переваг будь-кому, зокрема позивачеві або третім особам. Також, відсутня передача майна або здійснення банком платежу на користь його кредитора.

З системного аналізу матеріалів справи, пояснень сторін, вищенаведених норм права суд дійшов висновку про відсутність підстав визнання правочинів нікчемними із зазначених уповноваженою особою підстав, як в оскаржуваному наказі, так і в направлених повідомленнях.

Окремо суд зазначає про грубе порушення частини 2 статті 38 Закону №4452-VI, оскільки закон визначає обмеження строками проведення перевірок на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, оскільки така перевірка проводиться виключно протягом дії тимчасової адміністрації.

Натомість, «Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затверджений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №826 від 26.05.2016 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.06.2016 року за №863/28993 (далі Порядок №826), розширив повноваження Фонду щодо перевірки правочинів на предмет нікчемності на період процедури ліквідації банку.

Так, відповідно до пункту 5 розділу ІІ наведеного Порядку №826 перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Проаналізувавши зазначене, суд приходить до висновку, що норми підзаконного нормативно-правового акту суперечать вимогам Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», оскільки визначають не передбачені законом повноваження Фонду та Уповноваженої ним особи, наділяють додатковими повноваженнями Комісію з перевірки правочинів.

Суд наголошує, що перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку, а не у період його ліквідації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» (Фунама Холдінгз Лімітед), ОСОБА_6 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Алієр-М», ОСОБА_9, ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Марка Плюс», ОСОБА_10 про визнання протиправними дій та вимог, визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» ОСОБА_7 щодо визнання нікчемними договорів та направлення повідомлення про нікчемність правочинів №1062 від 19 липня 2017 року із вимогами про необхідність повного та належного виконання умов кредитного договору №01-1407/Т від 10.06.2013 року, а саме договорів (правочинів):

1) договору про відступлення права вимоги від 01.08.2014 року за кредитним договором №01-1407/Т від 10.06.2013 року, укладеного між ПАТ «Акта Банк» та ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED»;

2) договору від 04.08.2014 року про відступлення права вимоги за іпотечним договором №01-1407/Т/3 від 10.06.2013 року, укладеного між ПАТ «Акта Банк» та ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» та ТОВ «Алієр-М», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 04.08.2014 року за реєстровим №2964;

3) договору застави майнових прав №01-1407/Т/10 від 25 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «Акта Банк» та фізичною особою ОСОБА_6;

4) договору застави майнових прав №01-1407/Т/11 від 25 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «Акта Банк» та фізичною особою ОСОБА_6;

5) договору застави майнових прав №01-1407/Т/12 від 25 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «Акта Банк» та фізичною особою ОСОБА_6;

6) договору поруки №01-1407/Т/4 від 10 червня 2014 року, укладеного між ПАТ «Акта Банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 та фізичною особою ОСОБА_6;

7) договору застави майнових прав №01-1407/Т/5 від 31 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «Акта Банк» та ОСОБА_5 «FUNAMA HOLDINGS LIMITED».

Визнати протиправним та скасувати наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 19 липня 2017 року №43, винесений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_7.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 22 вересня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1