Справа № 522/30107/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 522/30107/13-а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Романішина В.Л., Шевчук О.А.

за участю секретаря Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2014 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про перерахунок та виплату довічного грошового утримання,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), просив: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (надалі УПФУ) щодо відмови у перерахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідок виданих територіальним управлінням державної судової адміністрації в Одеській області за 2012-2013 роки про заробітну плату працюючого на відповідній посаді судді; зобовязати УПФУ здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, згідно до шести довідок за №№ 5-3113 від 30 вересня 2013 року виданих територіальним управлінням державної судової адміністрації в Одеській області за 2012-2013 роки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01 січня 2012 року у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, що на сьогодні становить 18581 грн. 40 коп. щомісячного грошового утримання.

16 травня 2014 року Приморським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу про закриття провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до УПФУ про вчинення дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання за період з 01 січня 2012 року по 11 квітня 2013 року з підстав передбачених п.4 ч.1 ст. 157 КАС України - набрала законної сили постанова суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

За результатами розгляду справи Приморським районним судом м. Одеси 16 травня 2014 року ухвалено постанову про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Суд першої інстанції визнав неправомірними дії УПФУ щодо відмови у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 Зобовязано УПФУ здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, відповідно до ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 14 квітня 2013 року, згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження граничного розміру.

Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок положень Законів України визнаних неконституційними, тобто з 01 лютого 2013 року

В апеляційній скарзі УПФУ посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав, що розпорядженням 823202 від 21 червня 2013 року грошове утримання судді у відставці ОСОБА_2 було приведено у відповідність та встановлене у розмірі 90% згідно наявної в матеріалах пенсійної справи довідки про заробітну плату

Крім того, гідно до рішення Конституційного Суду України від 03 липня 2013 року №3 визнані неконституційними положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на зясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

З матеріалів справи вбачається, що згідно до постанови Верховної Ради України від 2 грудня 2010 року №2764-VІ ОСОБА_2 набув статусу судді Апеляційного суду Одеської області у відставці.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно до частини першій статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до складу якого, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

Згідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07 2010 року працюючим суддям, виплачується суддівська винагорода.

Гарантії незалежності суддів закріплені, у ч. 4 ст. 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Статтею 129 цього Закону визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться згідно вимог статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"від 07.07.2010 року.

Відповідно до ч.3 ст. 138 цього Закону, в редакції від 08 липня 2011 року: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді».

Порядок оплати праці працюючого судді визначено ст..129 зазначеного вище Закону. Так, відповідно до приписів ч.2 ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддівська винагорода складається з посадового окладу та відповідних доплат. При цьому, частина перша цієї норми закону чітко встановлює, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Отже при, визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді розрахунковою складовою є розмір грошового утримання судді, що дорівнює розміру його суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді, та з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При збільшенні ж розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, перерахунку підлягає і розмір щомісячного довічного утримання судді у відставці. Внаслідок прийняття Закону України "Про судоустрій і статус суддів" збільшено розмір матеріального забезпечення працюючим суддям та, як наслідок має бути збільшено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Інше, є порушенням конституційної норми про державне забезпечення фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів (ст..130 Конституції України).

Рішенням Конституційного суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013, справа № 1-2/2013 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини пятої ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» стосовно встановлення максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання суддів, оскільки вони суперечать ч.1 ст. 126 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст. 150 Конституції України «…Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обовязковими до виконання на території України, остаточним і не можуть бути оскаржені».

Таким чином, висновки Київського районного суду м. Одеси про правомірність вимог позивача стосовно перерахунку пенсії є правильними та обґрунтованими.

Разом з тим, судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховано, що на підставі довідки про заробітну плату наявної в матеріалах справи, розпорядженням УПФУ 823202 від 21 червня 2013 року грошове утримання судді у відставці ОСОБА_2 було приведено у відповідність та встановлене у розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді. За таких обставин рішення суду першої інстанції про визнання неправомірними дії УПФУ щодо відмови у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, Зобовязання УПФУ здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, відповідно до ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді є не вірним.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися і з визначеною судом датою з якої необхідно здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01 лютого 2013 року.

У пункті 8 Рішення Конституційного суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013, справа № 1-2/2013 вказано, що: «Частина 3 ст.138 Закону «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення». Саме з цієї дати (03 червня 2013 р.) почала застосовуватися ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін, внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Отже, суд першої інстанції, зобовязавши відповідача здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з 14 квітня 2013 року, не вірно застосував Рішення Конституційного суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013.

Згідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України: «Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання…».

Зважаючи на те, що при прийнятті постанови від 23 вересня 2013 року Київським районним судом м. Одеси допущено порушення норм матеріального права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати це рішення та ухвалити нову постанову суду про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2013 року скасувати та прийняти нову постанову суду.

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, щодо відмови у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 згідно до шести довідок Апеляційного суду Одеської області про заробітну плату за №№ 98-103 від 27 серпня 2013 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 відповідно до ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 03 червня 2013 року, згідно до шести довідок Апеляційного суду Одеської області про заробітну плату за №№ 98-103 від 27 серпня 2013 року для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: