Справа № 464/3036/17
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3036/17
пр.№ 2-а/464/254/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

при секретарі Кравс С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 01.03.2017 року №18-127 зп про заробітну плату з розрахунку 90% - неправомірними; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №Р-24 від 07.04.2017 щодо відмови йому у перерахунку пенсії за вислугу років згідно довідки Генеральної прокуратури України від 01.03.2017 року №18-127 зп про заробітну плату; зобов'язати Галицьке об»єднання управління Пенсійного фонду України м.Львова здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугою років пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про Прокуратуру» ( в редакції 1991 року, який діяв на момент прийняття на роботу в органи прокуратури) та згідно з довідкою Генеральної прокуратури України про заробітну плату №18-127зп від 01.03.2017 року з розрахунку 90% та виплачувати йому таку пенсію відповідно до ст.50-1 Закону України «Про Прокуратуру» ( із змінами внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ, що діяла станом на час прийняття його на роботу в органи прокуратури) без обмеження суми пенсійної виплати та інших будь-яких стягнень та відрахувань з неї. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.01.2016 року рішенням Сихівського районного суду м.Львова визнано протиправним рішення управління Пенсійного Фонду України у Личаківському районі м.Львова щодо відмови у призначенні йому пенсії за вислугу років як працівнику прокуратури та зобов»язано виплачувати пенсію з 29.09.2015 року. На даний час він перебуває на обліку в Галицькому об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України міста Львова, як одержувач пенсії за вислугу років (в органах прокуратури більше 15 років, загальний стаж складав 22 роки). Пенсія призначена у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 1991 року) та ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14 жовтня 2014 року, № 1697-УІІ, введеного в дію з 15 липня 2015 року, у розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки, виданої прокуратурою Львівської області №18/1161 від 11 липня 2016 року. 27 березня 2017 року він звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про здійснення перерахунку пенсії, а саме здійснити перерахунок раніше призначеної за вислугою років пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 1991 року, який діяв на момент прийняття його на роботу в органи прокуратури) та згідно з довідкою Генеральної прокуратури України про заробітну плату №18-127зп від 1 березня 2017 року з розрахунку 90 відсотків, а також виплачувати пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ, що діяла станом на час прийняття його на роботу в органи прокуратури) без обмеження суми пенсійної виплати та інших будь - яких стягнень та відрахувань з неї. Зазначив, що 03.11.2016 наказом Генерального прокурора України №468-вк його виключено із списків особового складу Генеральної прокуратури України та направлено у розпорядження Міністра оборони України для проходження військової служби. На даний час він проходить військову службу та перебував у зоні проведення Антитерористичної операції на території Донецької області. 01.03.2017 року Генеральною прокуратурою України, у зв'язку із звільненням з органів прокуратури йому видано довідку №18-127зп про нараховану заробітну плату для обчислення пенсії. Окрім цього пенсію йому призначено відповідно до редакції Закону станом на момент призначення, тобто у розмірі 60 % від заробітної плати, а мали б призначити у розмірі 90 %, оскільки на момент вступу ОСОБА_2 на державну службу в органи прокуратури існували саме такі умови, а уподальшому були внесені зміни в Закон та прийнятий новий, якими звужені його права, що є неприпустимим. 19 квітня 2017 року він отримав повідомлення про відмову у задоволенні його заяви від Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова за номером Р-24 від 07 квітня 2017 року у зв'язку з відсутністю на думку відповідача законних підстав для проведення перерахунку. Вважає таку відмову необґрунтованою, оскільки він був прийнятий на роботу в органи прокуратури України у грудні 1996 року і на той момент відповідно до Закону України «Про прокуратуру» діяли відповідні гарантії. Він належним чином виконував свою роботу та мав відповідні права на пенсію за певних умов, а тому набув право на пенсію відповідно до закону за вислугу років у розмірі 90% від суми заробітної плати. При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент вступу ОСОБА_2 на службу в органи прокуратури, а тому внесені Законом №76-УІІІ від 28.12.2014 зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ, що діяла станом на 1996 рік) щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Просить позов задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що на підставі постанови Сихівського районного суду м.Львова від 18.01.2016 року у справі №464/9050/15а позивачу призначено пенсію за вислугу років з 29.09.2015 року. На підставі постанови Сихівського районного суду м.Львова від 26.09.2016 року у справі №464/5846/16а відповідачем проведено перерахунок призначеної позивачу пенсії згідно ст.86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки про заробітну плату №18/1161, виданої Прокуратурою Львівської області 11.07.2016 року у розмірі 60 % від середньомісячного заробітку, починаючи з 21.01.2016 року з урахуванням виплачених сум. Так, ч.2 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що пенсія призначається у розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Дані обставини не оспорюється позивачем. На час звернення позивача до органу пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Пенсію позивачу призначено на підставі діючих норм Закону України «Про прокуратуру», на теперішній час питання про перерахунок пенсій працівникам прокуратури у зв»язку зі збільшенням розміру заробітної плати не врегульовано на законодавчому рівні, а тому відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» визначено, що нею лише упорядковано структуру заробітної плати ( а не проведено її збільшення) шляхом підвищення посадових окладів за рахунок виплат, пов»язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій, включно у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах. А відтак, підвищення заробітної плати працівників прокуратури у зв»язку з прийняттям даної постанови не відбулось, а також збільшення видатків на оплату праці працівникам прокуратури не мало місця. Оскільки не відбулося підвищення заробітної плати працівників прокуратури, взагалі відсутні матеріальні та правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача. Право ж на перерахунок пенсії слід визначати за такими правилами перерахунку, які закріплені в законодавстві та чинні на час виникнення права на перерахунок. Просить в позові відмовити. В останнє судове засідання представник відповідача не з'явилась. Проте, враховуючи те, що представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився в судове засідання з причин, які суд вважає не поважними, оскільки зайнятість одного представника в іншому судовому засіданні не перешкоджала відповідачу уповноважити іншого представника на участь в данному процесі, з огляду та не, що представником відповідача в судовому засіданні дані пояснення, суд вважає можливим завершувати розгляд справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши матеріали адміністративної справи №464/5846/16-а, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Сихівського районного суду м.Львова від 18.01.2016 року у справі №464/9050/15-а позивачу ОСОБА_2 призначено пенсію за вислугу років як працівнику прокуратури відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 29.09.2015 року.

На підставі постанови Сихівського районного суду м.Львова від 26.09.2016 року у справі №464/5846/16а відповідачем проведено перерахунок призначеної позивачу ОСОБА_2 пенсії згідно ст.86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки про заробітну плату №18/1161, виданої Прокуратурою Львівської області 11.07.2016 року у розмірі 60 % від середньомісячного заробітку, починаючи з 21.01.2016 року з урахуванням виплачених сум.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Галицькому об»єднанні управління Пенсійного фонду України м.Львова, і йому відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року (в редакції, чинній на час призначення пенсії) було призначено пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 60 відсотків розміру середньомісячної заробітної плати.

01.03.2017 року Генеральною прокуратурою України позивачу ОСОБА_2 видано довідку №18-127зп про те, що він працював у військовій прокуратурі Маріупольського гарнізону військової прокуратури сил антитерористичної операції на посаді начальника відділу та зазначено нараховану заробітну плату станом на 02.11.2016 року для обчислення пенсії.

У зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів», з 01 грудня 2015 року підвищено заробітну плату працівникам органів прокуратури, у зв'язку з чим у позивача виникло право на перерахунок призначеної йому пенсії.

У відповідності з положенням ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», на підставі якої призначена пенсія позивачу, передбачено, що у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, призначені працівникам органів прокуратури пенсії за вислугою років підлягають перерахунку.

27 березня 2017 року позивач звернувся до Галицького об»єднання управління Пенсійного фонду України м.Львова із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від середньої заробітної плати, без обмеження максимального розміру, відповідно до Постанови КМ України № 1013 від 09.12.2015, та долучив довідку Генеральної прокуратури України № 18-127зп від 01.03.2017 року.

Листом № Р-24 від 07.04.2017 року Галицьке об»єднання управління Пенсійного фонду України м.Львова повідомило позивача про відмову у проведенні перерахунку пенсії, пославшись на відсутність для того підстав, а саме, на положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, згідно яких з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про прокуратуру» та ін.

Суд прийшов до висновку, що дії відповідача по відмові у перерахунку позивачу пенсії за вислугу років є протиправними, оскільки обмежують його конституційні права.

Згідно з частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У статті 22 Конституції України зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 19 своєї Постанови від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади»роз'яснив, що, відповідно до статей 8 та 22 Конституції України, не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

В подальшому до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII та «;Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VII змінювався (зменшувався) розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, до 70 та 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати відповідно.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям як Закону № 3668-VІ, так і Законів № 1166-VII і № 76-VII, не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).

Ураховуючи наведене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринанадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

При цьому суд звертає увагу на те, що право позивача на перерахунок пенсії за вислугу років передбачене і частиною тринадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, який набрав чинності з 15 липня 2015 року. В той же час, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, які мали би бути визначені Кабінетом Міністрів України (частина двадцята статті 86 названого Закону), останнім не визначені, що, крім іншого, є підставою для застосування до спірних правовідносин частини вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, необхідно виходити з того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження: «звуження обсягу прав та свобод це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики».

Також Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 зазначив, що «невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави». Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є «складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права».

Відповідно до роз'яснень, наведених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Крім того, зазначене підтверджується оглянутою в судовому засіданні довідкою № 18-127зп від 01.03.2017р., виданої як додаток до довідки № 18-127зп від 01.03.2017р, яка була оглянута в судовому засіданні.

З огляду на встановлені факти та наведені положення, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у перерахунку призначеної пенсії згідно з заявою позивача про перерахунок пенсії та довідкою Генеральної прокуратури України № 18-127зп від 01.03.2017р, відповідач, в особі Галицького об»єднання управління Пенсійного фонду України м.Львова на час звернення, діяв протиправно, тому відповідача слід зобов'язати провести перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати, без обмеження її максимального розміру.

На підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160, 161, 162, 163, 186,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

позов задоволити частково. Визнати протиправними дії Галицького об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова, щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від середньомісячної заробітної плати згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" ОСОБА_2.

Зобов'язати Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова провести перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії за вислугою років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, відповідно до довідки Генеральної прокуратури УКраїни № 18-127зп від 01.03.2017р., та здійснювати відповідні виплати вказаної пенсії, починаючи з 27.03.2017 року без обмеження її максимального розміру.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Головуюча: