Справа № 734/2493/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 734/2493/17 Головуючий у 1-й інстанції: Соловей В.В. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 частково задоволено, визнано протиправними дії і бездіяльність Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_2 пенсії, починаючи з 08 лютого 2017 року, з її збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи, зобов'язано Бобровицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_2 збільшення пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» шляхом перерахунку пенсії відповідно до ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 1% заробітку, що був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку, починаючи з 08 лютого 2017 року, зобов'язано Бобровицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України виплатити ОСОБА_2 різницю між нарахованою зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і отриманою пенсією за час недоплати, починаючи з 08 лютого 2017 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та постановити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що законодавством України не визначено активного права позивача на перерахунок його пенсії за ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи, так як позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 згідно посвідчення серії НОМЕР_1 та вкладки до посвідчення НОМЕР_2.

Позивач перебуває на пенсійному обліку з 22 січня 1997 року, отримував пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відповідно до поданої ним заяви від 03 січня 2017 року ОСОБА_2 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж позивача складає 41 рік 6 місяців 16 днів (стаж зараховано по 30 листопада 2016 року).

За наслідком звернення позивача до Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про проведення нарахування йому пенсії зі збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», листом відповідача від 22 травня 2017 року №350/04 фактично відмовлено ОСОБА_2 в здійсненні перерахунку пенсії та повідомлено, що діючим законодавством України не визначено активного права позивача на перерахунок пенсії за ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме провести перерахунок пенсії зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи, так як йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено підстав, порядку реалізації та обов'язків Пенсійного фонду України щодо такого перерахунку. За документами пенсійної справи пенсія призначена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та особам, яким призначена пенсія на умовах, визначених положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону.

Тобто даною нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Таким чином, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно абз.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як один процент заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Отже, особам, яким призначена пенсія із застосуванням норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за рік.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 20 вересня 2016 року у справі №1601/12900/12, від 07 липня 2015 року у справі №21-727а15 та від 10 червня 2008 року у справі №21-1748во07, який в силу вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності відмови відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_2 пенсії зі збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи та наявності підстав зобов'язати Бобровицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити позивачу збільшення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» шляхом перерахунку пенсії відповідно до ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 1% заробітку, що був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку та виплатити різницю між нарахованою і отриманою пенсією за час недоплати, починаючи з урахуванням вимог ст.99 КАС України з 08 лютого 2017 року.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 23 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук