Справа № 467/995/17
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/995/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої - судді Кірімової О.М.,

за участю секретаря - Сіваченко Ю.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції в особі інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Короля Вячеслава Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції в особі інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Короля Вячеслава Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2017 року інспектором роти №2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Король В.А. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно даної постанови вбачається, що 12 вересня 2017 року о 21 год. 40 хв. ОСОБА_1, на 100 км автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керував автомобілем ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у якого у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горіли задні габарити і ліхтарі, чим порушив п. 31.6 «б» ПДР України. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зазначену постанову у справі про адміністративне правопорушення позивач вважає необґрунтованою та такою, що винесена з перевищенням повноважень суб'єкта владних повноважень, оскільки працівником поліції не доведено того факту, що він, позивач, порушив ПДР.

Позивач вважає, що співробітником поліції при винесенні оскаржуваної постанови допущено ряд процесуальних порушень, не з'ясував всіх обставин справи, що дає змогу дійти висновку про її незаконність та необґрунтованість.

В зв'язку з зазначеним позивач просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 654243 від 12.09.2017 року.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що дійсно 12 вересня 2017 року він керував автомобілем ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. В якості пасажирів, в салоні його автомобіля перебували ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Цього ж дня, о 21 год. 40 хв. він був зупинений інспектором патрульної поліції, який повідомив, що метою зупинки є повідомлення про технічні несправності автомобіля, а саме те, що на автомобілі не горять лампи задніх габаритних фар та ліхтарів.

Під час перевірки документів інспектор патрульної поліції почав світити ліхтарем в обличчя позивачу та наказав вийти із автомобіля, що й було виконано позивачем. Далі патрульний сказав, що він перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, після чого між ними почався конфлікт. Зазначає, що інспектор поліції після зупинки автомобілю, вів себе не професійно. Також наголосив, що автомобіль, яким він керував був справним, та не мав ніяких технічних несправностей.

За такого позивач просив задовольнити заявлені ним вимоги в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з»явились. Суду надано заперечення проти позову, в яких зазначено, що постанова серії АР № 654243 від 12 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення законна та обґрунтована. В наслідок чого позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 вересня 2017 року інспектором роти №2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Король В.А. була винесена постанова серії АР № 654243 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно вказаної постанови, позивач 12 вересня 2017 року о 21 год. 40 хв., на 100 км автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керував автомобілем ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у якого у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горіли задні габарити і ліхтарі, чим порушив п.31.6 «б» ПДР України.

За скоєння правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3, яка є слідчим слідчого відділу Южноукраїнського відділення Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, суду показала, що дійсно у вечірній час, темну пору доби, 12 вересня 2017 року працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 Причиною зупинки, як зазначили останні, були несправними задні габарити, тобто вони не горіли. Працівники патрульної поліції вели себе не професійно. Свідок наголошувала, що особисто бачила, що габарити авто горіли, автомобіль знаходився у справному стані.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, начальник слідчого відділу Южноукраїнського відділення Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, яка як зазначила, є колегою позивача, суду показала, що у тему пору доби, 12 вересня 2017 року виїхали з м. Одеси, водій ОСОБА_1 перевірив технічний стан автомобіля, який був справним. Недалеко від м. Миколаєва, автомобіль під керуванням позивача, зупинили працівники патрульної поліції та повідомили про технічні несправності авто, а саме про те, що не світяться габарити. Патрульні вели себе зухвало, погрожували скласти протокол невідомо про що. Свідок зазначила, що виходила із салону автомобіля та бачила, що габарити автомобіля, яким керував позивач, світилися.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис файлів, записаних на сd-r диску з нагрудного реєстратора патрульного, що знаходиться в матеріалах справи (а.с. 20) із якого вбачається, що позивач керував автомобілем ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в темну пору доби на якому не горіли лампи задніх габаритів. Патрульний поліцейський попереджував водія про безпеку руху в такому стані автомобілем у темну пору доби. Також із відеозапису добре видно, що позивач перебував у надто підвищеному емоційному стані, також видно свідків, які були допитані в судовому засіданні, які погоджувались із патрульним, що авто має технічні несправності. Патрульний поліцейський на заперечення позивача про те, що його автомобіль знаходиться у справному стані, надавав останньому можливість довести своє твердження. Однак позивач такого не довів.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Відповідно до пункту 31.6 (б) Правил дорожнього руху України, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.

Пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

На підставі п.п. 9,10 Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі ст. 222 КупАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, зокрема, частина перша статті 121.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КупАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 276 КупАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 121 - 126 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Оскільки законом передбачено можливість розгляду правопорушення за ч. 1 ст. 122 КупАП безпосередньо на місці його вчинення, тому відповідач правомірно прийняв спірну постанову відносно позивача безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

По справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1КУпАП;

3) про закриття справи (пункт 3 Розділу ІV Інструкції).

Постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі(додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ст..285 КупАП у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Як вбачається з постанови вона відповідає вищезазначеним приписам: в ній зазначено посадову особу, яка прийняла постанову, дату розгляду справи; місце скоєння правопорушення, відомості про особу, що скоїла правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Також суд звертає увагу, що на позивача накладено стягнення в розмірі мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 121 КупАП, що передбачає штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також позивач вказує що відповідачем було проігноровано вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Так відповідно п. «б» ч. 2 ст. 33 до ЗУ « Про внесення змін до деякий законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху від 14.07.2015 року» частину другу статті 33 доповнили словами «крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі». Тобто при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, а саме характер вичиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини що пом'якшують чи обтяжують відповідальність.

За такого, суд погоджується, що відповідач обґрунтовано та законно прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КупАП.

Показання свідків дані в судовому засіданні суд не може прийняти до уваги, оскільки такі суперечать матеріалам справи, в тому числі оглянутому відеозапису файлів, записаних на сd-r диску з нагрудного реєстратора патрульного.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відеозапис в своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованих підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 159 163 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції в особі інспектора роти №2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Короля Вячеслава Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Повний текст постанови виготовлено 20 жовтня 2017 року

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Арбузинський районний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова