Справа № 484/890/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 484/890/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Князєв В.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Косцової І.П.,

за участю секретаря Худика С.А.,

за участю представника апелянта Панаїди О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просив зобов`язати відповідача видати йому речове майно, згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 № 2 від 30.11.2016 року про вартість речового майна, що належить до видачі старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 вартістю 36230,57 грн. або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна у розмірі 36230,57 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що згідно ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він мав право на забезпечення речовим майном військовою формою, а у випадку її неотримання на компенсацію її вартості у грошовому еквіваленті, однак відповідач відмовив у виплаті такої компенсації.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 36230,57 грн., як компенсацію за неотримане ОСОБА_1 речове майно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, ВЧ НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017року скасувати та прийняти нову - про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 та перебував на речовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом від 16.09.2016 року № 14-РС позивача звільнено з військової служби у відставку.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 150 від 29.09.16 року позивач був виключений із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

15 листопада 2016 року позивач звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою щодо видачі належного речового майна, а у разі його відсутності грошової компенсації вартості речового майна.

Листом ВЧ НОМЕР_1 № 350/174/308/1461/ПС від 22.11.2016 року позивачу було відмовлено із посиланням на те, що оскільки ОСОБА_1 втратив статус військовослужбовця у військової частини відсутні правові підстави для видачі належного речового майна, або грошової компенсації вартості речового майна.

Вважаючи незаконними дії відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що позивач відповідно до вимог ст. 9 -1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на отримання грошової компенсації за не отримане речове майно, а тому задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9-1 Закону України Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються Міністерством оборони України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року № 178 (далі Порядок), грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (пункт 4 Порядку).

Згідно пункту 5 Порядку, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з відповідним додатком.

Таким чином, ст. 9-1 Закону України Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та п. 3 Порядку чітко передбачено право військовослужбовця на отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у разі його звільнення з військової служби.

Суд першої інстанції доречно зауважив на тому, що право на грошову компенсацію, мають як раз лише військовослужбовці, які звільняються з військової служби, або члени його сім`ї та утриманцям, у разі його загибелі, якщо вони не отримали під час військової служби речове забезпечення.

Військовослужбовці які продовжують проходження служби відповідно до наказу Міністерства оборони від 29.04.16 року № 232 Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України повинні отримувати саме речове забезпечення відповідно до затверджених норм, а не грошову компенсацію.

Крім того, згідно до п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України 10.12.2008 року № 1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає що, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, не містять посилань на конкретні обставини чи факти, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: