Справа № 804/4993/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 р. Справа № 804/4993/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гончарової Ірини Анатоліївни,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Кам`янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства" про стягнення заборгованості, -
Кам`янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства "Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства", в якому просить:
- стягнути з рахунків Комунального підприємства "Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства" в обслуговуючих банках кошти в сумі 471477,32 грн. податкового боргу з податку на додану вартість.
Ухвалою від 19 липня 2017 року судом замінено позивача - Дніпродзержинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області правонаступником - Кам`янською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг з податку на додану вартість в сумі 471477,32 грн., який утворився внаслідок несплати узгоджених податкових зобов'язань та нарахованої пені. Відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду.
Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи наведене, зважуючи на визначені в ст.122 КАС України строки розгляду адміністративної справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, справа вирішується на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.
Статтею 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суми такого грошового зобов'язання.
Згідно наданої довідки про суми податкового боргу, відповідач має податковий борг у загальній сумі 471477,32 грн.
Вказаний податковий борг виник внаслідок несплати у встановлені строки сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість, визначених платником самостійно відповідно до податкових декларацій та в результаті несплати в установлені строки сум грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом відповідно до податкових повідомлень-рішень, а саме:
Також на суми несвоєчасно сплачених грошових зобов'язань позивачем відповідно до п. 129.1.1 ст. 129 Податкового кодексу України відповідачу було нараховано пеню у розмірі 198188,20 грн.
Відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181 від 21.12.2000р.на адресу відповідача були направлені перша податкова вимога форми «Ю» від 07.12.2007р. №1/331 та друга податкова вимога форми «Ю2» від 21.01.2008р. №2/18, які були отримані відповідачем, що підтверджується копією поштового повідомлення.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відносно твердження відповідача про сплату податкових зобов'язань з податку на додану вартість в повному обсязі шляхом поповнення електронного рахунку з поточного рахунку платника податків, суд зазначає, що що згідно п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Так, за період з липня 2015 року по вересень 2016 року в особовому рахунку платника з ПДВ - Комунального підприємства "Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства" надійшли кошти з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, спрямовані на сплату податкових зобов'язань, задекларованих у звітному періоді.
У зв'язку з відсутністю у Комунального підприємства "Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства" заборгованості по ПДВ, відповідні кошти були зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Крім того, суд зазначає, що якщо позивач перераховує кошти на спеціальний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ, то кошти у такому разі перераховуються за звітний період лише у випадку відсутності заборгованості з ПДВ. У випадку наявності заборгованості, кошти сплачуються в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Згідно з пунктом 36.1, пункту 36.2 статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України).
Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Згідно з п.95.3 цієї статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Станом на час розгляду справи відповідач не сплатив узгоджену суму грошового зобов'язання, внаслідок чого податковий борг з податку на додану вартість в сумі 471477,32 грн. підлягає стягненню в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинен на довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу, а за змістом ст.86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність своїх позовних вимог позивачем щодо стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 471477,32 грн., а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Кам`янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Царичанське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства" про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути кошти Комунального підприємства "Царичанське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства" з рахунків у банках, обслуговуючих Комунальне підприємство "Царичанське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства", у розмірі податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 471477 (чотириста сімдесят одна тисяча чотириста сімдесят сім) грн. 32 коп.
Судові витрати у справі не стягуються.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Гончарова