Справа № 826/8827/17
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8827/17 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименна Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» до Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства аграрної політики України, Міністерства екології та природних ресурсів України, треті особи : Державна екологічна інспекція України, Держпродспоживчаслужба України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Міжнародна благодійна організація «Екологія-Право-Людина» з позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства аграрної політики України , Міністерства екології та природних ресурсів України, треті особи: Державна екологічна інспекція України , Держпродспоживчаслужба України в якому просить суд про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Разом з позовною заявою, позивачем, через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян, було подано клопотання про забезпечення позову по справі у якому просить: заборонити використання будь-яких пестицидів для вирощування сільсько-господарської продукції до запровадження контролю за діяльністю із використання пестицидів під час вирощування сільськогосподарської продукції, які зможуть гарантувати безпечні для життя та здоров'я умови проживання в Україні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2017 року у задоволенні клопотання про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням окружного суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову, якою задовольнити подане клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються (ч. 3 ст. 117 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 117 КАС України адміністративний позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 р. № 2.

Судова колегія наголошує, що адекватність заходу до забезпечення позову, яка застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, позивач, як на підставу для задоволення поданого клопотання шляхом заборони використання будь-яких пестицидів для вирощування сільсько-господарської продукції до запровадження контролю за діяльністю із використання пестицидів під час вирощування сільськогосподарської продукції, які зможуть гарантувати безпечні для життя та здоров'я умови проживання в Україні, посилається на те, що до набрання рішенням суду законної сили у даній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Однак, на переконання колегії суддів, наведені позивачем обставини є складовими вирішення спору по суті позовних вимог та не можуть становити висновок мотивувальної частини рішення про забезпечення позову.

Крім того під час судового засідання, судом було в встановлено, що позивач вважає протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства аграрної політики України, Міністерства екології та природних ресурсів України яка проявилася в тому, що вказаними державними органами не встановлено порядок використання певних видів пестицидів, які на думку позивача загрожують навколишньому середовищу та оточуючому населенню.

Однак, звертаючись до суду із даним клопотанням, заявник просить суд заборони використання будь-яких пестицидів, тобто й тих, які дозволені чинним законодавством, та перебувають в обігу інших (третіх) осіб.

Поряд з цим, слід зазначити, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у даній справі, зокрема, у спосіб заявлений позивачем, колегія суддів вважає помилковим, оскільки у відповідності до приписів чинного процесуального законодавства недопустимим є забезпечення адміністративного позову шляхом звуження прав та інтересів третіх осіб.

Водночас, суд не вбачає очевидних ознак протиправності рішення суб'єкта владних повноважень, як підстави для забезпечення адміністративного позову та зазначає, що наявність чи відсутність протиправності рішення суб'єкта владних повноважень є предметом даного спору та підлягає дослідженню під час розгляду справи по суті.

Крім того, заперечуючи проти апеляційної скарги позивача, TOB «Протасівська Династія» надала суду копії судових рішень, зі змісту яких вбачається, що ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24.04.2017 року у справі №760/15095/16-ц було задоволено клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Вимоги заявленого клопотання були аналогічними з тими, які були заявлені в даній справі.

Проте, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.06.2017 року дане рішення було скасовано. Основним мотивом скасування слугувало те, що позивачем не доведено наявність очевидної небезпеки, заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем як в суді першої інстанції, так під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції не було наведено достатньо обґрунтованих доводів та доказів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам, а отже підстави для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, відповідно до ст. 117 КАС України відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 117, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма