Справа № 161/12484/17-а
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року Справа № 161/12484/17-а

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Іванчук М. І.,

за участю представника позивача Романчук А. Я.,

представника відповідача Турчинського В. Є.,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Луцьке об'єднане управління ПФУ, позивач) звернулося до Луцького міськрайонного суду Волинської області з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області) про скасування постанови від 20.07.2017 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.09.2017 року, яка не оскаржена та набрала законної сили, справу за позовом Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови передано за підсудністю Волинському окружному адміністративному суду.

Ухвалами Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 року залучено до участі у справі ОСОБА_3 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та допущено у справі заміну первинного відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на належного відповідача Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - УДВС ГТУЮ у Волинській області, відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2016 року зобов'язано Луцьке об'єднане управління ПФУ провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у розмірі 90% від заробітної плати, згідно довідки прокуратури Волинської області № 18-91 від 12.02.2016 року з врахуванням виплачених сум, з 01.01.2016 року. На виконання рішення суду розпорядженням Луцького об'єднаного управління ПФУ від 05.09.2016 року № 150085 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3. Виплата коштів у зв'язку із проведеним перерахунком проведена у жовтні 2016 року згідно графіка виплати пенсії. 20.07.2017 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Турчинським В. Є. винесено постанову ВП 51820543 від 20.07.2017 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., в мотивувальній частині якої зазначено, що з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржником рішення суду в повному обсязі не виконано. Позивач вважає, що постанова про накладення штрафу від 20.07.2017 року винесена безпідставно та необґрунтовано, оскільки рішення суду від 11.04.2016 року виконане Луцьким об'єднаним управлінням ПФУ в повному обсязі до дня винесення оскаржуваної постанови, тобто до 20.07.2017 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» встановлено, що максимальний розмір пенсії, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Отже, при проведенні ОСОБА_3 перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 01.01.2016 року на виконання рішення суду, розмір його пенсії не може перевищувати 10740,00 грн.

У письмових заперечення на адміністративний позов та у судовому засіданні представник відповідача Турчинський В. Є. позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що Луцьким об'єднаним управлінням ПФУ постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2016 року виконано частково, а саме: перерахунок пенсії ОСОБА_3 проведено із обмеженням пенсії максимальним розміром, перерахунку та виплати пенсії у розмірі 90 % від заробітної плати на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-91 від 12.02.2016 року не здійснено. Враховуючи наведене, державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Турчинським В. Є. 20.07.2017 року винесено постанову про накладення на Луцьке об'єднане управління ПФУ штрафу у розмірі 5100,00 грн. Просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 зазначив, що позовні вимоги Луцького об'єднаного управління ПФУ є безпідставними, оскільки останнім постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2016 року виконано лише частково.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із частинами першою, другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За приписами частин сьомої, восьмої статті 22 КАС України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, розглядається адміністративним судом, до якого вона надіслана. Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Таким чином, оскільки ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.09.2017 року, яка не оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили, дану справу передано за підсудністю Волинському окружному адміністративному суду, а спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються, тому розгляд та вирішення цієї справи проведено Волинським окружним адміністративним судом.

Судом встановлено, що 29.07.2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області на виконання постанови суду від 11.04.2016 року, яка набрала законної сили 06.07.2016 року, в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії видав виконавчий лист про зобов'язання Луцьке об'єднане управління ПФУ провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у розмірі 90% від заробітної плати, згідно довідки прокуратури Волинської області № 18-91 від 12.02.2016 року з врахуванням виплачених сум, з 01.01.2016 року.

29.07.2016 року ОСОБА_3 звернувся до ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області із заявою про прийняття до виконання зазначеного виконавчого листа.

01.08.2016 року головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Турчинський В. Є. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 51820543) з виконання виконавчого листа № 161/3336/16-а, виданого 29.07.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, встановивши боржнику Луцькому об'єднаному управлінню ПФУ строк для виконання рішення до 08.08.2016 року.

У зв'язку з невиконанням боржником рішення суду у повному обсязі головним державним виконацем ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Турчинським В. Є. 20.07.2017 року винесено постанову (ВП № 51820543) про накладення на Луцьке об'єднане управління ПФУ штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої - другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (чинного на момент прийняття оскаржуваного рішення) за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як встановлено в ході розгляду даної справи, Луцьким об'єднаним управлінням ПФУ здійснено перерахунок ОСОБА_3 пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від заробітної плати згідно довідки прокуратури Волинської області від 12.02.2016 року № 18-91 з 01.01.2016 року, про що свідчить розпорядження від 05.09.2016 року № 150085.

Водночас згідно листа Луцького об'єднаного управління ПФУ від 16.05.2017 року № 7032/02-15 виплату пенсії позивач обмежив через застосування Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ, тобто обмежив максимально допустимим розміром пенсії - десятьма прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатність.

Так, Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

Відповідно до статті 2 цього Закону максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим, як установлено п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, обмеження виплати пенсії максимальним її розміром, встановлені Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», не поширюються на ОСОБА_3, оскільки останньому пенсія за вислугою років була призначена з 01.09.2006 року, що підтверджується протоколом УПФУ у Маневицькому районі «Про призначення пенсії» від 08.09.2006 року № 692, тобто до набрання чинності Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VІ.

Враховуючи те, що Луцьким об'єднаним управлінням ПФУ не виконано рішення суду в повному обсязі та те, що позивачем не наведено поважних причин невиконання рішення суду, тому суд проходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 20.07.2017 року винесена головним державним виконацем ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Турчинським В. Є. в межах повноважень та відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», а відтак позов є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 24 жовтня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий - суддя О. О. Андрусенко