Справа № 766/12557/16-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/12557/16-а

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Прохоренко В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Танасогло Т.М.,

суддів Федусика А.Г.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду від 27 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м. Херсоні про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м. Херсоні, в якому просив скасувати постанову серії СА ДР № 152658 від 28.09.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за відсутності складу правопорушення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства.

Постановою Херсонського міського суду від 27 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення винесеної 28.09.2016 року ОСОБА_2 28.09.2016 року о 18.30 год. в м. Херсоні по вул. Миру/Бериславське шосе, керуючи транспортним засобом VolkswagenTouareg, д/н НОМЕР_1, виїхав на перехрестя на якому утворився затор та створював перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим порушив п. 16.4 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення від 28.09.2016 р. відносно ОСОБА_2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, крім того позивач жодним доказом не підтвердив того, що він не порушував правил дорожнього руху.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Приписами п. 16.4 розділу 16 ПДР України закріплено, що забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Відповідно частин 1, 2статті 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача про те, що він не порушував правил дорожнього руху, адже на перехрестя ще не виїхав, не здійснив зупинку, перешкоди жодному транспортному засобу або пішоходу не створював, на самому перехресті затор не утворився, оскільки наявний у матеріалах справи відеозапис спростовує твердження позивача.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а не за фактичним місцем знаходження (адресою) Управління патрульної поліції з огляду на наступне.

Так спірна постанова складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз'яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015словосполучення «за місцем його вчинення», вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 20 лютого 2017 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 65170213.

А, отже, доводи позивача, що під час винесення постанови була порушена стаття 276 КУпАП, а саме постанову було винесено не за місцезнаходженням органу, уповноваженому розглядати справи про адміністративні правопорушення є безпідставними.

За таких обставин інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення від 28.09.2016 р. відносно ОСОБА_2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим суд першої інстанції правильно відмовив позивачу у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпА та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.В. Яковлєв