Справа № 816/2187/16
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 р.Справа № 816/2187/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2017р. по справі № 816/2187/16 за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування наказу, визнання дій незаконними, стягнення грошового утримання, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив суд:

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 30.09.2016 № 319 о/с "Про встановлення розмірів премій поліцейським Головного управління Національної поліції в Полтавській області" у частині невстановлення (встановлення премії 0,00 %) премії ОСОБА_1 на підставі списку працівників БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області на виплату премії за вересень 2016 року;

- визнати позбавлення ОСОБА_1 частини грошового утримання за вересень 2016 незаконним;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області невиплачене грошове утримання у розмірі 2895,01 грн на користь ОСОБА_1;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною виплатою премії у сумі 2865,01 грн за період з 29.09.2016 по дату проведення виплати, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.10.2016 по дату проведення відповідних виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позбавлення його премії здійснено у зв'язку з допущенням ОСОБА_1 дисциплінарного проступку в вересні 2016 року, водночас, згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 у випадку допущення поліцейським проступку, який впливає на розмір премії, перерахунок премії проводиться у наступному місяці. Позивач наполягав на тому, що у серпні 2016 року до нього будь-яких дисциплінарних стягнень не застосовувалось. Також позивач зауважив, що відповідно до Положення про преміювання зменшення розміру чи позбавлення поліцейського премії у повному обсязі у кожному окремому випадку оголошується наказом ГУНП та повідомляється поліцейським, проте, за твердженням позивача, його не було ознайомлено з наказом про зменшення (позбавлення) премії.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування наказу, визнання дій незаконними, стягнення грошового утримання, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувано наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 30.09.2016 № 319 о/с "Про встановлення розмірів премій поліцейським Головного управління Національної поліції в Полтавській області" у частині невстановлення (встановлення премії 0,00 %) премії ОСОБА_1 на підставі списку працівників БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області на виплату премії за вересень 2016 року.

Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 премію за вересень 2016 року відповідно до вимог Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Полтавській області, затвердженого наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 03.12.2015 № 31.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 1992 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 - службу в Національній поліції України, серед іншого, з 29.03.2016 - на посаді старшого інспектора батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Полтава" Головного управління Національної поліції в Полтавській області /а. с. 29-30/.

Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 319 о/с від 30.09.2016 "Про встановлення розмірів премій поліцейським Головного управління Національної поліції в Полтавській області" затверджено списки на преміювання поліцейських ГУНП в Полтавській області за вересень 2016 року /а.с. 34/, зокрема ОСОБА_1 встановлено розмір премії за вересень 2016 року в розмірі 0,00%.

Не погоджуючись з вищезазначеним наказом, а також діями відповідача щодо позбавлення ОСОБА_1 частини грошового утримання за вересень 2016 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позбавлення премії ОСОБА_1 (встановлення премії 0,00 %) у вересні 2016 року застосовано у зв'язку з порушенням останнім службової дисципліни.

Старшим інспектором БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 подано 28.09.2016 рапорт за вх. № 795/115/27/01-2016 /а.с. 38/, у якому остання повідомляла командира БПСПОП "Полтава" ОСОБА_3 про те, що 22.09.2016 з метою виконання вказівки керівництва ГУНП та МВС щодо реєстрації особового складу БПСПОП "Полтава" на атестацію особового складу ОСОБА_2 зателефонувала ОСОБА_1 з метою запросити його на реєстрацію (близько 17 години 30 хвилин) та продиктувати смс-повідомлення, яке прийшло на його номер. ОСОБА_1 після численних спроб не зміг продиктувати реєстраційний код, після чого ОСОБА_2 почала запрошувати ОСОБА_1 до місця дислокації батальйону, на що ОСОБА_1 висловився в бік ОСОБА_2 нецензурно та поклав слухавку. З рапорту ОСОБА_2 також вбачається, що ОСОБА_1 з'явився до підрозділу близько 20 години 30 хвилин, чим затримав співробітників на роботі.

На вказаному рапорті ОСОБА_2 ОСОБА_3, командиром БПСПОП "Полтава" зроблено візу такого змісту: "т. Гадюченко. Порушити клопотання перед начальником ГУНП щодо зняття премії у 100% розмірі з ОСОБА_1 23.09.16. ОСОБА_3.".

28.09.2016 ОСОБА_3 подано на ім'я начальника ГУНП в Полтавській області, полковника поліції ОСОБА_4 рапорт, яким ОСОБА_3 доповів про те, що 22.09.2016 старший інспектор БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 висловлювався нецензурно по відношенню до працівника кадрів та порушив правила внутрішнього трудового розпорядку, що призвело до затримки на роботі працівників кадрів БПСПОП "Полтава" понаднормовий час. Також ОСОБА_3 клопотав про зменшення розміру премії старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 на 100% /а.с. 39/. Указаний рапорт зареєстровано 28.09.2016 за вх. № 795/115/27/01-2016.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення, чим порушено законні інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог Постанови № 988 та Порядку № 669 наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 03.12.2015 № 31 затверджено Положення про преміювання поліцейських ГУНП в Полтавській області /а. с. 31-33/ (далі - Положення).

Відповідно до пункту 2.2 Положення розмір премії визначається за показниками, зазначеними в підпункті 2.1, та залежно від особистого вкладу поліцейського у загальні результати служби.

Умови зменшення або позбавлення премії визначені пунктами 3.1-3.3 Положення.

Так, у разі несвоєчасного виконання та неналежної організації виконання в установлені строки завдань керівники органів та підрозділів ГУНП мають право зменшувати розмір премії.

Керівник органу чи підрозділу має право позбавляти поліцейського премії повністю або частково за:

- невихід на службу без поважних причин;

- уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин), прибуття на службу у нетверезому стані (у стані наркотичного сп'яніння);

- порушення статутних правил несення служби у добовому наряді або під час патрулювання;

- порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів щодо збереження державної таємниці;

- скоєння аварій, подій, пов'язаних із загибеллю людей з вини поліцейського під час виконання ними службових обов'язків, чи кримінального правопорушення;

- порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до псування спеціальної техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров'ю поліцейським або іншим особам.

Поліцейські можуть бути позбавлені премії в повному обсязі за невчасне (неналежне) виконання покладених на них обов'язків, правил внутрішнього трудового розпорядку.

Пунктом 3.4 Положення визначено, що поліцейські позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, у якому вони допустити порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок). Рішення про зменшення розміру або позбавлення премії в повному обсязі оформлюється рапортами (доповідними записками) безпосередніх начальників органів та підрозділів ГУНП про позбавлення повністю або частково премії підлеглим поліцейським. У рапортах (доповідних записках) із клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього. Забороняється позбавляти премії поліцейських протягом кількох місяців за одне і теж допущене порушення.

Таким чином, аналізуючи наведене колегія суддів робить висновок, що позбавлення премії поліцейського (повністю або частково) здійснюється керівником у випадках, визначених пунктами 3.1-3.3 Положення.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 2 розділу ІІ Постанови № 988 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 669).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 669 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що позбавлення премії ОСОБА_1 пов'язано з тим, що 22.09.2016 старший інспектор БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 висловлювався нецензурно по відношенню до працівника кадрів та порушив правила внутрішнього трудового розпорядку, що призвело до затримки на роботі працівників кадрів БПСПОП "Полтава" понаднормовий час, фактично за неналежне виконання покладених на них обов'язків, правил внутрішнього трудового розпорядку /а.с. 81/.

Також у письмових запереченнях відповідач зазначив, що позивачем допущено порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України від 22.02.2006, а саме: з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час /а.с. 80/.

ОСОБА_1 у період з 09 по 28 вересня 2016 року перебував у відпустці /а.с. 63/, що, у свою чергу, унеможливлює порушення ним правил внутрішнього трудового розпорядку, та не знаходження на робочому місці близько 17 години 30 хвилин 22.09.2016, про що зазначено у рапорті ОСОБА_2./а. с. 38/. Жодних допустимих та належних доказів, які б спростували зазначене, відповідачем до суду не надано, зокрема не надано доказів відкликання ОСОБА_1 з відпустки у період з 09.09.2016 по 28.09.2016.

Таким чином, дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що порушень правил внутрішнього трудового розпорядку 22.09.2016 о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_1 допущено не було, а отже, і відсутня підстава для зменшення премії (повністю або частково) відповідно до вимог пункту 3.3 Положення.

Щодо доводів відповідача стосовно допущення ОСОБА_1 порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України від 22.02.2006, а саме: з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, що виразилось у тому, що 22.09.2016 старший інспектор БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 висловлювався нецензурно по відношенню до працівника кадрів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (надалі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Як визначено частиною першою статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №541/23073.

Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України).

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти та дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що єдиним доказом порушення позивачем статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України є рапорт старшого інспектора БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 без дати.

З рапорту ОСОБА_2 вбачається, що останній подано на реєстрацію 28.09.2016 за № 795/115/27/01-2016 /а. с. 38/.

Проте, слід звернути увагу, що цього ж дня за тим же реєстраційним номером 795/115/27/01-2016 зареєстровано рапорт ОСОБА_3 на ім'я начальника ГУНП в Полтавській області, полковника поліції ОСОБА_4 /а.с. 39/.

Із письмових пояснень БПСПОП "Полтава", наданих ГУНП в Полтавській області /а.с. 67/, вбачається, що при оформленні документів помилково зареєстровано під одним вихідним номером (вих. № 795/115/27/01-2016 від 28.09.2016) два рапорти, а саме: командира батальйону майора поліції ОСОБА_3 та старшого інспектора майора поліції ОСОБА_2

Водночас, з копії журналу вихідної кореспонденції БПСПОП "Полтава" вбачається, що під вих. № 795/115/27/01-2016 від 28.09.2016 зареєстровано лише рапорт ОСОБА_3 на ім'я начальника ГУНП в Полтавській області, полковника поліції ОСОБА_4 /а. с. 68-69/. Доказів реєстрації саме рапорту ОСОБА_2 до суду не надано.

Також, колегія суддів звертає увагу, що рапорт ОСОБА_2 містить візу ОСОБА_3, командира БПСПОП "Полтава" такого змісту: "т. Гадюченко. Порушити клопотання перед начальником ГУНП щодо зняття премії у 100% розмірі з ОСОБА_1 23.09.16. ОСОБА_3.".

Таким чином, фактично рапорт ОСОБА_2 надійшов на реєстрацію 28.09.2016 вже після погодження у безпосереднього керівника позивача командира БПСПОП "Полтава" ОСОБА_3 (23.09.2016). Жодних пояснень від відповідача з цього приводу матеріали справи не містять.

Отже, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що рапорт ОСОБА_2 без дати, без належної реєстрації та без проведення відповідного службового розслідування порушення ОСОБА_1 вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України не є належним доказом у розумінні вимог статей 69 та 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інших належних та допустимих доказів неналежної поведінки ОСОБА_1 у позаслужбовий час 22.09.2016 та, відповідно, порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в вересні 2016 року матеріали справи не містять.

Пунктом 4.1 Положення встановлено, що наказ про встановлення розміру премії поліцейським готує управління кадрового забезпечення на підставі поданих до 20 числа поточного місяця списків, погоджених із заступником начальника ГУНП (куратором служби) та затверджених начальником ГУНП. Після цього наказ подається до УФЗБО ГУНП не пізніше 25-го числа місяця, за який установлюється премія.

Проте, оскаржуваний наказ датовано 30.09.2016, що є порушенням пункту 4.1 Положення.

Згідно пункту 3.6 Положення зменшення розміру чи позбавлення поліцейського премії в повному обсязі, у кожному окремому випадку оголошується наказом ГУНП та повідомляється поліцейським.

Водночас, відповідачем не надано доказів ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про позбавлення (встановлення премії у розмірі 0,00%) його премії № 319 о/с від 30.09.2016.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем як суб'єктои владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено законність та обґрунтованість власного наказу від 30.09.2016 року № 319 о/с.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 30.09.2016 № 319 о/с "Про встановлення розмірів премій поліцейським Головного управління Національної поліції в Полтавській області" у частині невстановлення (встановлення премії 0,00 %) премії ОСОБА_1 на підставі списку працівників БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області на виплату премії за вересень 2016 року прийнятий з порушенням норм чинного законодавства та без встановлення обставин, що є підставою для зменшення (повністю або частково) премії позивачу, тому є протиправним та підлягає скасуванню в цій частині.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 року по справі № 816/2187/16 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2017р. по справі № 816/2187/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калиновський В.А.
Повний текст ухвали виготовлений 23.10.2017 р.