Справа № 754/4107/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

2 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гриців М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 31 липня 2017 року у справі за його позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 подав заяву про перегляд і скасування ухвали Вищого адміністративного суду України від 31 липня 2017 року, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2017 року про відмову в задоволенні позовних вимог у зазначеній справі.

Заява була подана без додержання вимог статей 239 та 2391 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), зокрема попри посилання на неоднаковість у правозастосуванні, яка відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 237 КАС є підставою для подання заяви про перегляд судових рішень, у заяві чітко й ясно не вказано, які одні й ті самі норми матеріального та процесуального права касаційний суд у двох чи більше судових рішеннях застосував неоднаково в подібних правовідносинах, наслідком чого стали відмінне правозастосування й ухвалення різних за змістом судових рішень, та не наведено обґрунтування перегляду судових рішень з підстав неоднакового застосування норм матеріального та процесуального права.

Посилання заявника на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, викладеному у постановах Верховного Суду України, наданих на обґрунтування заяви, висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, також не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення, прийняті Верховним Судом України за наслідками розгляду справ, порівняно із правовідносинами, що є предметом розгляду у справі, рішення у якій оскаржуються, стосувались відмінних правовідносин за різного нормативно-правового регулювання.

До заяви також не були додані рішення суду касаційної інстанції, які можуть бути прикладом для підтвердження неоднакового застосування норм матеріального та процесуального права, тому суддя-доповідач своєю ухвалою від 5 вересня 2017 року заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк до 26 вересня 2017 року для усунення вказаних у ній недоліків заяви.

21 вересня 2017 року ОСОБА_1 подав повторну заяву, до якої долучив докази сплати судового збору, однак інших, вказаних в ухвалі від 5 вересня 2017 року, недоліків не усунув. Крім того, не долучив копій різних за змістом судових рішень на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального та процесуального права, передбачених пунктом 3 частини першої статті 2391 КАС.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 2392 КАС заява, подана без додержання вимог статей 239 і 2391 цього Кодексу, повертається заявнику.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», частиною четвертою статті 2392 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 31 липня 2017 року повернути ОСОБА_2.

Суддя

Верховного Суду України М.І. Гриців