Справа № 825/1456/17
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/1456/17

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року Чернігів Справа № 825/1456/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Д’якова В.І.,

за участю секретаря - Лазаренко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 41 КАС України, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури до Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (далі - відповідач) щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення “Демінка”, загальною площею 1431 га та закріплення в натурі (на місцевості), протиправною та зобов’язання Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, відповідно до вимог чинного законодавства України, забезпечити проведення робіт, направлених на розробку технічної документації та винесення в натурі (на місцевості) меж ландшафтного заказника місцевого значення “Демінка”, загальною площею 1431 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Чернігівською місцевою прокуратурою в ході моніторингу використання земельних ділянок на території Куликівського району Чернігівської області виявлено факти порушення законодавства в сфері охорони об’єктів природно - заповідного фонду в частині бездіяльності Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення “Демінка”, загальною площею 1431 га та закріплення в натурі (на місцевості).

Позивач у судове засідання не з’явився, належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача із зазначенням про те, що позовні вимоги підтримуються в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання також не з’явився, належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. 03.10.2017 через канцелярію суду надав письмові заперечення (а.с. 38-41), в яких зазначив про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову у зв’язку з тим, що кошти бюджетів на встановлення меж ландшафтного заказника місцевого значення “Демінка”, загальною площею 1431 га, розташованого на території Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області не виділялись та не передбачались бюджетами області, району та сільської ради. Бюджет Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області не витримує бюджетних видатків на встановлення меж ландшафтного заказника, так як бюджетні надходження забезпечують тільки фінансування видатків по захищеним статтям. В запереченнях також зазначив про можливість розглядати справу за його відсутності.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося в порядку статті 41 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Чернігівської обласної ради від 21.03.1995 «Про внесення доповнень та змін в мережу об’єктів і територій природно-заповідного фонду та резервування для наступного заповідання цінних природних територій області» з метою розширення та упорядкування мережі об’єктів і територій природно - заповідного фонду області, збереження і відтворення цінних природних комплексів, генофонду рослинного і тваринного світу створено ландшафтний заказник місцевого значення «Демінка», загальною площею 1431 га, розташований в адміністративних межах Авдіївської сільської ради Куликівського району, Чернігівської області.

Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Демінка» (далі - Положення) 28.12.2003 погоджено Куликівською районною радою та Авдіївською сільською радою, та 30.12.2003 затверджено Державним управлінням екології та природних ресурсів у Чернігівській області (а.с. 13-14).

Згідно п. 1.4 вищевказаного Положення територія заказника з усіма об’єктами природи належить до природо-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюються особливий режим охорони, відтворення та використання.

Авдіївська сільська рада, Куликівського району у відповідності з природоохоронним законодавством, несе відповідальність за належний стан і дотримання встановленого заповідного режиму території.

Пунктом 1.6 Положення межі заказника переносяться в натуру з встановленням необхідних державних інформаційно-охоронних знаків затвердженого зразка, наносяться на планово-картографічні матеріали.

Крім того, Державним управлінням екології та природних ресурсів у Чернігівській області з метою забезпечення режиму, охорони та збереження території заказника передано під охорону Авдіївській сільській раді Куликівського району Чернігівської області заповідний об'єкт - ландшафтний заказник місцевого значення «Демінка», з метою збереження та охорони заказника, про що складено охоронне зобов'язання № 10/21-578 від 12.06.2001 (а.с. 17).

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно- заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об'єктів регулюються Законом України «Про природно-заповідний фонд України».

Статтею 11 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що спеціально уповноваженим органом державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду є центральний орган виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища (Мінприроди України), спеціальні підрозділи центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища та його органів на місцях.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 159 від 13.03.2013 «Про ліквідацію територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища», Державні управління охорони навколишнього природного середовища в областях (територіальні органи Мінприроди України), припинили виконання своїх повноважень з 17 травня 2013 року, без правонаступника.

Департамент екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації утворено в структурі обласної державної адміністрації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.05.2013 № 338 «Про збільшення чисельності працівників обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій» та розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації від 23.05.2013 № 94.

На сьогоднішній день зміни до Закону України «Про природно - заповідний фонд України» щодо передачі повноважень територіальних органів центрального органу виконавчої влади в галузі природно-заповідного фонду не внесені.

Відповідно до викопіювання заказника земельна ділянка, яка знаходиться в адміністративних межах Авдіївської сільської ради Куликівського району має загальну площу 1431 га (а.с. 15-16).

Згідно з інформації ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 07.08.2017 землевпорядна документація на вказаний об’єкт природно - заповідного фонду загальною площею 1431 га не розроблялась та не затверджувалась (а.с. 20).

Крім того, відповідно до листа Авдіївської сільської ради Куликівського району вищевказаний заказник знаходиться у віданні Авдіївської сільської ради.

Згідно з ч. 2 ст. 45 Земельного кодексу України порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Відповідно до ст. 43 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об'єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» рішення про організацію чи оголошення територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Території та об'єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов'язання.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» охорона територій та об'єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об'єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об’єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно - заповідного фонду.

У відповідності до ст. 1 «Про землеустрій» проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

При цьому з огляду на зміст абз. «в» ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно - заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об’єктів.

Відповідно ст. 47 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико- культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об’єктів розробляються з метою: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; створення приміських зелених зон, збереження і використання об’єктів культурної спадщини; проведення науково-дослідних робіт; встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об’єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно - заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об’єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовникам документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Відповідно до ст. 47 абз. 4 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природи заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природніх заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтні парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам’яток садов паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянка що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників землекористувачів.

Статтею 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд» передбачено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території об'єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам'ятки природи, заповідні урочища.

У статті 47 Закону України «Про землеустрій» вказано, що рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних з одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

На підставі ст. 19 Закону України «Про землеустрій» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: організація і здійснення землеустрою; здійснення контролю, впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою, координація здійснення землеустрою та контролю за використанням охороною земель комунальної власності; інформування населення про заходи; передбачені землеустроєм; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Відповідно до п. 34, 37 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і об’єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об’єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам’ятками природи, історії або культури, які охороняються законом.

Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм, на Авдіївську сільську раду Куликівського району Чернігівської області покладається обов’язок із вчинення дій щодо замовлення проекту землеустрою, організації проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення “Демінка”, загальною площею 1431 га та закріплення в натурі (на місцевості).

Відсутність встановлених меж в натурі ландшафтного заказника місцевого значення «Демінка» фактично унеможливить збереження у природньому стані рідкісної ділянки заплавних луків багатої різнотрав’ям і лікарськими рослинами, з чисельними заплавними озерами, що є регулятором гідрологічного режиму та рівня ґрунтових вод прилеглих територій, місця зростання рідкісних і лікарських видів рослин та оселення та гніздування численної фауни.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про підтвердження факту бездіяльності Авдіївську сільську раду Куликівського району Чернігівської області щодо не забезпечення проведення робіт, направлених на розробку технічної документації, встановлення меж ландшафтного заказника місцевого значення “Демінка”, загальною площею 1431 га та закріплення в натурі (на місцевості), а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо тверджень відповідача про відсутність бюджетних кошти на розробелння технічної встановлення меж ландшафтного заказника місцевого значення “Демінка”, загальною площею 1431 га, розташованого на території Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області не виділялись та не передбачались бюджетами області, району та сільської ради, суд виходить з наступного.

Статтею 8 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У свою чергу, у відповідності до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що аргументи відповідача про відсутність бюджетних асигнувань та відсутність коштів, як причина невиконання своїх зобов'язань, не можуть бути підставою для невиконання вимог закону.

У відповідності до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (частина 1 статті 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (частина 2 статті 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (частина 3 статті 86).

Разом з тим, відповідачем до суду не надано достатніх доказів відсутності бездіяльності щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення “Демінка”, загальною площею 1431 га та закріплення в натурі (на місцевості).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 41, 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення «Демінка», загальною площею 1431 га та закріплення в натурі (на місцевості), протиправною.

Зобов’язати Авдіївську сільську раду Куликівського району Чернігівської області, відповідно до вимог чинного законодавства України, забезпечити проведення робіт, направлених на розробку технічної документації та винесення в натурі (на місцевості) меж ландшафтного заказника місцевого значення «Демінка», загальною площею 1431 га.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.І. Д'яков