Справа № 264/3671/17
Суддя: Мирошниченко Ю. М.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/3671/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Мирошниченка Ю.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позову вказав, що 13.02.2017 року він звернувся до УПФУ із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. б ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». На момент звернення до УПФУ, згідно діючого законодавства в сфері пенсійного забезпечення та наявних даних, що містяться у взятих УПФУ разом із заявою атестаті, трудовій книжці, довідки з РВК, пільгової довідки № 299-1992, пільгової довідки № 299-1810, акту зустрічної перевірки, довідки про заробітну плату, паспорту, ІПН, рішення комісії з головного управління ПФУ в Донецькій області, в довідках, що підтверджують його загальний та спеціальний стаж праці, має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Зазначав, що його трудовий стаж, що дає право на пенсію за вислугу років і за віком на пільгових умовах (на посаді зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2) становить більше ніж 14 років (відповідно до трудової книжки, і уточнюючої довідки, які надав за вимогою УПФУ), і відповідно до п. б ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» має право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку. Проте, 02.07.2017 року Томошук отримав рішення № 24 від 12.05.2017 року УПФУ про відмову в призначенні йому пенсії, при цьому УПФУ відмовило у зарахуванні йому до пільгового стажу за Списком 2 періоду роботи з 30.07.1980 по 27.05.1987 роки на Дніпропетровському Заводі Гірничошахтного устаткування з підстав реєстрації 11.02.2005 року припинення юридичної особи в наслідок банкрутства, у зв'язку із чим управління не має правових підстав прийняти до уваги надані позивачем довідки, що уточнюють особовий характер та умови праці, видані Ліквідатором «Дніпропетровському Заводі Гірничошахтного устаткування» від 15.09.2016 року №200. Відтак, на думку УПФУ, його пільговий стаж за Списком 2 складає 7 років 2 місяці 09 днів, що не дає йому права вийти на пенсію за Списком 2. Із вказаним рішенням він не згоден, просить визнати його протиправним та скасувати, а також зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. б) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за Списком №2, від дати прийняття його заяви про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, а саме з 12.02.2017 року.

Позивач та його представник подали до суду заяви, у яких просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнав, посилався на вимоги п. 3 Порядку підтвердження наявності трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993р. та п. 20 Порядку № 627, відповідно до яких за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи не точні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи. У випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Вказували, що до пільгового стажу не зараховано період роботи ОСОБА_1 за 30.07.1980 по 27.05.1987 роки, оскільки цей період Томашук працював в КП «Дніпропетровський завод гірничошахтного устаткування», згідно витягу з єдиного реєстру підприємств та організацій України 11.02.2005 р. зареєстровано припинення юридичної особи внаслідок банкрутства. З огляду на зазначене управління не має правових підстав прийняти до уваги дані довідки, що уточнюють особливий характер та умови праці видані ліквідатором КП «Дніпропетровський завод гірничошахтного устаткування» від 15.09.2016 р. №200. Згідно наданих документів Томашук має стаж роботи 36 років 07 місяців 23 дні, пільговий стаж за Списком №2 складає 07 років 02 місяці 09 днів. За таких обставин ОСОБА_1 набуває право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. б ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» після досягнення 85 років.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.2. Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченихЗаконом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з п.16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п.3) ч.2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Отже всі вищезазначені нормативно-правові акти вказують на те, що зарахування стажу роботи до пільгового стажу за Списком 2, набутого до набрання чинності Законами України «Про пенсійне забезпечення», «;Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», здійснюється відповідно до законодавства, яке діяло на час набуття такого стажу.

01.01.1992 року набрав чинності Закон України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якого (ст.13) для зарахування стажу роботи до пільгового, зокрема й за Списком 2, необхідно було дві умови: віднесення відповідної роботи (посади) до Списку 1 чи 2, який затверджувався Кабінетом Міністрів України; та проведення атестації робочих місць. На виконання норм цього Закону Кабінет Міністрів України прийняв Постанову «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 1 серпня 1992 р. № 442», де було приписано усім підприємствам провести атестацію робочих місць. Тобто, після 01.01.1992 року недостатньо було лише віднесення відповідної роботи (посади) до Списку 1 чи 2, необхідно було проведення атестації робочих місць на конкретному підприємстві.

Таким чином до 01.01.1992 року такої умови діюче до 01.01.1992 року законодавство не містило, достатньо було віднесення певної роботи (посади) по певного Списку, який затверджувався відповідним нормативно-правовим актом.

Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56, яка була чинною на період роботи позивача з 30.07.1980 р. по 27.05.1987 р., було затверджено «Список виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах».

Згідно з розділом «XXXII. Загальні професії» вказаної Постанови Ради Міністрів СРСР до Списку № 2 віднесено «Електрозварники та їх підручні».

Відповідно до трудової книжки 30.07.1980 року позивача було прийнято на посаду «електрозварником 4 розряду». Вказана копія трудової книжки була надана відповідачу, що відображено в рішенні відповідача. На вказаній посаді позивач пропрацював до часу звільнення 27.05.1987 року. Тобто на посаді електрозварника позивач пропрацював 6 років 9 місяців 27 днів.

Враховуючи, що відповідач, без періоду роботи з 30.07.1980 по 27.05.1987 роки, зарахував позивачу у пільговий стаж за Списком 2 7 років 2 місяці 09 днів, з періодом роботи електрозварником з 30.07.1980 по 27.05.1987 роки, пільговий стаж позивача за Списком 2 становитиме 14 років 5 днів, що становить більше 12 років 6 місяців, що є підставою для призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком 2 у 55 років.

Суд погоджується з доводами позивача, що період роботи з 30.07.1980 по 27.05.1987 року на посаді саме електрозварника є встановленим фактом, оскільки підтверджується трудовою книжкою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу має бути зарахований до пільгового стажу за Списком 2 як період роботи з 30.07.1980 по 27.05.1987 роки на посаді електрозварника 4 та 5 розрядів відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР N 1173 от 22.08.56.

Крім того, відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом про трудову діяльність є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Тобто розповсюдження даної постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження трудового стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Як вбачається в трудовій книжці позивача міститься запис про його роботу у період з 30.07.1980 по 27.05.1987 року на посаді електрозварника в Дніпропетровському заводі гірничошахтного устаткування.

До того ж позивачем надано до матеріалів справи копію наказу (олзпорядження) про прийняття його на роботу від 29.07.1980 року, електрозварником та наказ (розпорядження) № 309 від 19.04.1983 року про перевід на іншу роботу з електрозварника 4 розряду на електрозварника 5 розряду в Дніпропетровському заводі гірничошахтного устаткування, що також підтверджує справжність відомостей, зазначених в трудовій книжці про роботу позивача.

З огляду на те, що трудова книжка позивача містить записи про пільговий період роботи позивача на посаді електрозварника в Дніпропетровському заводі гірничошахтного устаткування, суд не приймає доводи відповідача про не надання позивачем підтверджуючих документів, оскільки такі підстави за умови підтвердження пільгового стажу записами в трудовій книжці не передбачені чинним законодавством.

Між тим, щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до п. «б» ст..13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 13.02.2017 року судова колегія зазначає наступне.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Отже, після скасування рішення відповідач зобов'язаний повторно розглянути заяву позивача від 12.02.2017р. і прийняти рішення з урахуванням спірних періодів праці позивача на підставі положень Закону №1778 та Порядку № 22-1.

Відповідно до ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 14, 17, 71, 94, 99, 100, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати Рішення Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області № 24 від 12.05.2017 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням до пільгового стажу періоду його роботи з 30.07.1980 року по 27.05.1987 року.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко