Справа № 686/21071/16
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про поновлення строку апеляційного оскарження

Справа № 686/21071/16

19 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.

секретар судового засідання: Черняк А.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2016 року у даній справі.

Ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 липня 2017 року скасовано ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, а справу направлено для продовження розгляду з тих підстав, що відмовивши у відкритті апеляційного провадження та попередньо не залишивши апеляційну скаргу відповідача без руху, апеляційний суд позбавив апелянта права на надання інших доводів та доказів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, тобто допустив порушення процесуального закону.

З врахуванням вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 липня 2017 року, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху, у зв'язку з визнанням клопотання необґрунтованим, а причини пропуску процесуального строку - неповажними та запропоновано протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали надати суду апеляційної інстанції докази на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження.

21 вересня 2017 року на виконання вимог ухвали суду від 21 серпня 2017 року до суду надійшли додаткові пояснення для поновлення процесуального строку на оскарження постанови суду першої інстанції від відповідача (вх.№ 1797/17).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 22 вересня 2017 року, керуючись положеннями ст. 102 КАС України, розгляд поданого клопотання про поновлення строку призначено в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача.

Ознайомившись із клопотанням апелянта, дослідивши матеріали справи та надавши правову оцінку доказам по справі, колегія суддів вважає, що клопотання Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2016 року слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Положеннями п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, крім випадків, установлених законом.

Як встановлено з матеріалів справи, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята 15 листопада 2016 року у відкритому судовому засіданні за участю позивача та представника відповідача.

07 грудня 2016 року відповідачем подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року залишена без руху (а.с. 71).

09 лютого 2017 року апеляційну скаргу повернуто відповідачу у зв'язку з відсутністю доказів усунення її недоліків, зокрема несплатою судового збору у розмірі, визначеному Законом (а.с. 80).

22 лютого 2017 року Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області повторно звернулось з апеляційною скаргою та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оцінюючи доводи клопотання відповідача щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів виходить з таких правових норм.

Згідно з ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

За приписами ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Отже, для поновлення встановленого законом процесуального строку суду необхідно встановити поважність причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Визначаючись щодо поважності причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2016 року, колегія суддів враховує таке.

Згідно матеріалів справи, відповідачем вперше подано апеляційну скаргу 07 грудня 2016 року, тобто в межах передбаченого ст.186 КАС України строку.

Однак, до апеляційної скарги не було додано квитанції про сплату судового збору, натомість заявлено клопотання про звільнення від такої сплати.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху та запропоновано в строк до 31 січня 2017 року сплатити судовий збір.

Як слідує з дати вхідної кореспонденції, вказану вище ухвалу суду отримано Хмельницьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області лише 29 грудня 2016 року, в той час як відповідно до кошторису відповідача за січень-грудень 2016 року кошти, які були передбачені для сплати судового збору на кінець 2016 року вже були витрачені.

Також в матеріалах справи наявні докази, які підтверджують той факт, що апелянт був позбавлений можливості в строк до 31 січня 2017 року сплатити судовий збір, у зв'язку з відсутністю відповідного фінансування, що підтверджується копією тимчасового кошторису на І квартал 2017 року, в якому зазначено про відсутність фінансування, призначеного на цю мету.

Ухвалу суду від 09 лютого 2017 року про повернення апеляційної скарги отримано відповідачем лише 20 лютого 2017 року, в той час як останнім вже 22 лютого 2017 року повторно подано апеляційну скаргу до суду першої інстанції, з врахуванням тим вимог, що з 01 січня 2017 року органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору.

Судова колегія приймає до уваги ту обставину, що Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області є бюджетною установою та фінансується за рахунок Державного бюджету України.

Статтею 23 Бюджетного кодексу передбачено, що будь-яке бюджетне зобовязання можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією викладеною у клопотанні відповідача, що останній не мав можливості сплатити судовий збір в строк до 31 січня 2017, як це визначалось в ухвалі суду апеляційної інстанції від 21 грудня 2016 року при поданні апеляційної скарги 07 грудня 2016 року, а оскільки з 01 січня 2017 року органи Пенсійного фонду України та Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, зокрема, звільнені від сплати судового збору, то органом пенсійного фонду з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження при поданні повторної апеляційної скарги.

Також згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі "Delcourt v. Belgium" Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі "Bellet v. Frаnсе" Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як вбачається з рішення Європейського Суду з прав людини у справі "ОСОБА_2 проти Туреччини", правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

В ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що відповідач вживав усіх належних заходів для своєчасного оскарження постанови суду першої інстанції, а вказаний строк пропустив у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

Таким чином, оцінюючи обставини справи, що перешкоджали своєчасному здійсненню процесуального права на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що за вищевказаних обставин відповідач не мав реальної можливості своєчасно реалізувати право на оскарження, а тому строк для подачі апеляційної скарги пропустив з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 101, 102, 186 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2016 року задовольнити.

2. Поновити Хмельницькому об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Хмельницької області строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_4

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6