Справа № 636/2614/17
Суддя: Оболєнська С. А.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2614/17
Провадження № 2-а/636/115/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2017 року

Чугуївський міський суд Харківської області в складі :

головуючого судді Оболєнської С.А.,

за участі секретаря Гамоліної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з адміністративним позовом до Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просив суд визнати протиправним рішення Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови йому в перерахунку пенсії державного службовця, у звязку з підвищенням зарплати державних службовців, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1103 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; скасувати рішення Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №1049-02/23 від 05.05.2016 року щодо відмови йому в перерахунку пенсії державного службовця, згідно ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року в редакції від 24.04.2012 року (4661 VI), що діяла на час призначення йому пенсії; зобовязати Чугуївське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату йому пенсії державного службовця, в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця на відповідній посаді, відповідно до ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року в редакції від 24.04.2012 року (4661 VI), що діяла на час призначення йому пенсії та постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 року в редакції від 28.08.2009 року (872-2009-п), чинній на день призначення пенсії, у звязку з підвищенням з 01.12.2005 року розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, згідно з постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 та довідки Чугуївської міської ради Харківської області №47 від 29.04.2016 року про заробітну плату.

В обґрунтування позову зазначає, що він перебуває на обліку в Чугуївському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». У звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, згідно з постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013, відповідач повинен зробити перерахунок його пенсії. 29 квітня 2016 року він звернувся до Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з заявою про перерахунок та виплати йому пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції від 16.12.1993 року, яка діяла на день призначення пенсії, однак відповідач рішенням від 05.05.2016 року відмовив йому в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про державну службу», у звязку з чим з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені не перераховуються. Дане рішення позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у звязку з порушенням його соціальних прав щодо пенсійного забезпечення і незаконного звуження конституційних гарантій, оскільки, відповідно до чинних на час призначення пенсії нормативно-правових актів, він має право на перерахунок пенсії в звязку із підвищенням розміру заробітної плати державного службовця відповідної посади.

В запереченнях відповідача зазначено, що Чугуївське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області діяло правомірно, відмовивши позивачу в перерахунку пенсії, оскільки на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії відсутній правовий механізм здійснення такого перерахунку, отже заявлений позов необґрунтований та безпідставний та такий, що не підлягає задоволенню. Також, в запереченнях відповідача зазначено, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду.

В судове засідання сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому суд, на підставі п. 2 ч. 1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, провівши аналіз законодавства, регулюючого дані правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права. Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права». Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку звернення до суду. Отже, це питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір.

Таким чином, питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується адміністративним судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є інвалідом другої групи (а.с.17) та протягом 2016 та 2017 рр. постійно звертався за медичною допомогою, а саме: 16.05.2016 р., 14.07.2016 р., 21.09.2016 р., 25.11.2016 р., 17.01.2017 р., 09.03.2017 р., 18.05.2017 р., 18.06.2017 р. з проблемами серцево - судинних захворювань, після чого призначалося тривале лікування із забороною уникати психоемоційних та фізичних навантажень.

Таким чином, суд зазначає, що позивач після того, як отримав рішення субєкта владних повноважень 16 травня 2016 року не мав можливості за станом здоровя звернутися до адміністративного суду за захистом своїх прав впродовж шести місяців, тобто до 16 грудня 2016 року, а звернувся лише 01.08.2017 року.

Суд вважає, що право особи на судовий захист гарантується Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, а тому має пріоритетне значення під час здійснення правосуддя, зокрема, при вирішенні судом питання щодо надання можливості його реалізації особою, якій воно надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача щодо поважності пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи адміністративним судом, а визнання причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом неповажною, в даному випадку призведе до порушення прав позивача, а саме права доступу до суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач працював на керуючого справами виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської областіі.

З 10 листопада 2010 року позивач отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати.

29 квітня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з підстав зростання з 01 грудня 2015 року заробітної плати працюючих державних службовців, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013, до заяви було надано довідку про заробітну плату від 29 квітня 2016 року №02-01/205.

Рішенням від 05 травня 2016 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з підстав зростання з 01 грудня 2015 року заробітної плати працюючих державних службовців, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про державну службу», у звязку з чим з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені не перераховуються

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначаються Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (з наступними змінами і доповненнями) (далі - Закон №3723-XII).

Так, статтею 37 Закону №3723-XII урегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

З огляду статті 37-1 Закону №3723-XII (у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії), умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 року (далі - Порядок №865).

Пунктом 4 Постанови №865 (у редакції, яка була чинна до 15.12.2015 року), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Відповідно до п. 5 Постанови №865, перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, Постановою № 865 на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, не було визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

На даний час Кабінетом Міністрів України, всупереч статті 37-1 Закону №3723-XII, також не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З огляду правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 зазначив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

З матеріалів справи, а саме довідки Чугуївської міської ради Харківської області від 29.04.2016 року, вбачається, що заробітна плата позивача на посаді заступника міського голови - керуючого справами Чугуївської міської ради та її виконавчого комітету з 01.01.2016 року становить 11328,03 грн.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У зв'язку з цим, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а відтак дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям, є протиправними.

Відповідно до частини четвертої ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За таких обставин, суд задовольняє частково вимоги позивача та приходить до висновку про необхідність здійснення перерахунку пенсії позивачу, а саме з 01.05.2016 р., оскільки до відповідача він звернувся з відповідною заявою про перерахунок пенсії 29.04.2016 року.

Посилання відповідача на п. 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII безпідставне, оскільки відповідно до п. 5 «Прикінцеві положення» Закону №213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З аналізу законодавчих норм вбачається, що вказана норма стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивачу та виплаті пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі, тому позивач має право на перерахунок призначеної йому пенсії державного службовця з 01.05.2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати заступнику міського голови - керуючому справами Чугуївської міської ради та її виконавчого комітету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 158-163, 167, 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії.

Позов ОСОБА_1 до Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця у звязку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1103 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно- правових актів».

Скасувати рішення Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №1049-02/23 від 05.05.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця, згідно ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року в редакції від 24.04.2012 року (4661 VI), що діяла на час призначення йому пенсії.

Зобовязати Чугуївське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити з 01.05.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця, в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця на відповідній посаді, відповідно до ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року в редакції від 24.04.2012 року (4661 VI), що діяла на час призначення йому пенсії та постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 року в редакції від 28.08.2009 року (872-2009-п), чинній на день призначення пенсії, у звязку з підвищенням з 01.12.2005 року розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, згідно з постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 та довідки Чугуївської міської ради Харківської області №47 від 29.04.2016 року про заробітну плату.

Стягнути з Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.А. Оболєнська