Справа № 562/2998/17
Суддя: Мичка І. М.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/2998/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2017 року

Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Мички І.М. секретаря судових засідань Дацишиній Р.В.розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів справу за позовом ОСОБА_2 до Управляння патрульної поліції в м.Рівне, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся із адміністративним позовом до Управляння патрульної поліції в м.Рівне, про скасування постанови серії АР № 685251 від 16.08.2017 року. З даною постановою позивач не згідний, оскільки вважає, що правопорушення він не скоював, ПДР України не порушував. В місці події перехрестя вулиць Соборна та Поштова м.Рівне відсутня подвійна суцільна смуга 1.3. Вважає постанову серії АР № 685251 від 16.08.2017 р. незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача Управляння патрульної поліції заперечив проти позовних вимог надавши письмове заперечення з додатками, просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 685251 від 16.08.2017 року інспектором роти № 2, батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

У постанові зазначено, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Фольксваген Крафтер» НОМЕР_1 в м.Рівне, перетнув подвійну суцільну лінію 1.3, чим порушив ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121, постановив притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В позовній заяві позивач вказує, що Правил дорожнього руху не порушував, оскільки в місці події перехрестя вулиць Соборна та Поштова відсутня подвійна суцільна смуга 1.3. Відповідно розділу 34 Правил дорожнього руху, розмітка 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Як видно із фото вулиця Соборна має одну смугу в східному напрямку і дві смуги в західному напрямку. Таким чином, ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за неіснуюче порушення.

Вимоги позивача щодо неправомірності спірної постанови є обґрунтованими.

Так, у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При перегляді в судовому засіданні фотографій, наданих позивачем, фотографій та карти-схеми м.Рівне наданий відповідачем, судом встановлено, що інспектор прийшов до хибного висновку щодо наявності порушень вимог ПДР в діях водія ОСОБА_4, оскільки вулиця Соборна в місці події має дві смуги руху в напрямку вулиці Чорновола та одну смугу у протилежному напрямку. Таким чином відсутні підстави для нанесення розмітки подвійна суцільна смуга 1.3, а відтак і відсутнє порушення вимог ПДР. Із дослідженого відеозапису, наданого відповідачем немає можливості встановити фактичне місце події та наявну розмітку.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обгрунтованих спростувань обставинам, зазначеним у поясненні позивача у позовній заяві, відповідач суду не надав. Не надано відповідачем суду і жодних належного та допустимого доказу, визначеного ст.251 КУпАП, який би спростував доводи адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Однак, при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, інспектором не зафіксовані докази, які з достовірністю підтверджують що ОСОБА_2 допустив порушення ПДР. Натомість на фотографіях зафіксовано, що в місці події наявно лише три смуги руху, що виключають можливість нанесення розмітки 1.3.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнає подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Доказів правопорушення в діях порушника, які б спростували доводи порушника, не наведено, відсутні письмові докази, докази відео чи фото фіксування технічними засобами. Також не відібрано пояснення свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи в вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч наведеним положенням чинного законодавства, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів в суді правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог закону. Достатніх належних допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав. Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 247, 251, 258, 280 КпАП України, керуючись ст. ст. 17-19, 70, 71, 121, 126, 143, 159-163,167,171-2,185,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в м.Рівне серії АР № 685251 від 16.08.2017 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: