Справа № 824/592/17-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/592/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григорашв В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Козак В.Ю.,

позивач не з'явився,

представника відповідача Митрицького О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання чинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_2 (позивач) просила: 1) визнати протиправною відмову Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Чернівецькій області (відповідач) у реєстрації вантажного автомобіля марки "Mercedes Benz", модель "Sprinter 515CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, оформлену листом від 04.04.2017 року №31/24/14-709; 2) зобов'язати Територіальний сервісний центр 7344 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Чернівецькій області зареєструвати за ОСОБА_2 вантажний автомобіль марки "Mercedes Benz", модель "Sprinter 515CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 08.11.2016 року вона придбала у ТОВ "НІК АВТО" вантажний автомобіль марки "Mercedes Вenz", модель "Sprinter 515 CDI" та для його реєстрації звернулася до Територіального сервісного центру 7344. Однак, листом від 04.04.2017 року за №31/3/2-2602, що був наданий на звернення адвоката, відповідачем було відмовлено у реєстрації придбаного автомобіля у зв'язку з наданням неналежного сертифікату відповідності транспортного засобу.

Відмову у реєстрації автомобіля позивач вважає необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому просить задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Проведення першої реєстрації колісних транспортних засобів сервісними центрами МВС повинно здійснюватись на підставі сертифікатів відповідності, виданих органами сертифікації згідно із постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання" від 09.06.2011 року №738 (далі - Постанова №738) або виробником чи його уповноваженим представником на підставі сертифікату типу транспортного засобу.

Позивач зазначив, що з 01.01.2016 року старий порядок сертифікації транспортних засобів, їх складових та приладдя в державній системі сертифікації згідно з Декретом припинився і здійснюється за новими правилами, а сертифікати відповідності та свідоцтва про визнання відповідності на нові і такі, що були у користуванні, транспортні засоби, вузли та агрегати і частини до них, які були видані в Українській державній системі сертифікації продукції - Системі сертифікації УкрСЕПРО до 01.01.2016 року залишаються чинними до закінчення терміну їх дії.

Тому, на думку відповідача, для проведення державної реєстрації вантажного автомобіля марки "Mercedes Вenz", модель "Sprinter 515 CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 власнику необхідно надати до територіального сервісного центру документи, передбачені вимогами пунктів 8, 10, 28, 29 Порядку № 1388, в тому числі сертифікату відповідності, який видають уповноважені органи або органи сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства.

Порядком №1388 визначено виключний перелік документів, на підставі яких проводиться реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів. При цьому даний Порядок визначає перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Тобто, реєстрація (перереєстрація) транспортного засобу може бути здійснена тільки після подання відповідних документів, що підтверджують правомірність придбання (володіння) таким транспортним засобом.

Крім того, відповідачем не заперечується факт правомірності придбання позивачем вантажного автомобіля марки "Mercedes Вenz", модель "Sprinter 515 CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Позивач вважає, що пропуск транспортного засобу на митну територію України, а також його перша державна реєстрація здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання. Тобто, як пропуск на митну територію України, так і перша державна реєстрація транспортного засобу здійснюються за наявності одного і того ж сертифіката відповідності.

Пропуск автомобіля марки "Mercedes Вenz", модель "Sprinter 515 CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 був здійснений митним органом 17.02.2016 року, що підтверджується ВМД 204030000/2016/001370 від 17.02.2016 року. Крім того, для митного оформлення було пред'явлено Сертифікат відповідності автомобіля марки "Mercedes Вenz", модель "Sprinter 515 CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 вимогам ДСТУ, Правил ЄЕК ООН, Регламенту ЕС 715/2007 (рівень вимог Євро-5), виготовлений на бланку Державної системи сертифікації "УкрСЕПРО" №UA1.174.0007716-16 від 17.02.2016 року, з терміном дії до 16.02.2017 року.

Відтак, на думку позивача, оскільки митний орган здійснив пропуск на митну територію України вищевказаного транспортного засобу на підставі сертифіката відповідності виготовленого на бланку Державної системи сертифікації "УкрСЕПРО", то відповідно підстав для відмови у здійсненні першої реєстрації автомобіля за наявності вказаного сертифіката у відповідача не було.

Крім того, позивач вважає, що безпідставними є твердження відповідача про те, що з 01.01.2016 року скасовано обов'язкову сертифікацію транспортних засобів в державній системі сертифікації, з огляду на що сертифікація транспортних засобів здійснюється виключно установами, яких наказами Мінінфраструктури призначено органами із сертифікації для індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання", затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 року за №521 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за №1586/21898.

Так, чинним законодавством не передбачено норми, якою б було визнано недійсними або скасовано чинність сертифікатів, виданих в системі "УкрСЕПРО" з 01.01.2016 року. Виданий сертифікат є чинним на момент його подачі у сервісний центр.

Також позивач звертав увагу на ту обставину, що сервісні центри МВС є органами державної реєстрації транспортних засобів, які зобов'язані перевіряти наявність документів, що підтверджують придбання транспортних засобів, їх складових частин передбачених Порядком № 1388 та є підставою для їх реєстрації. В той же час сервісні центри не наділені повноваженнями перевіряти дійсність чи недійсність сертифікатів транспортних засобів, виданих у встановленому законодавством порядку.

З врахуванням наведеного вище, позивач вважає, що відмова відповідача в реєстрації транспортного засобу суперечить Постанові Кабінету Міністрів України № 1388 та Постанові Кабінету Міністрів України №738, а відтак є протиправною.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в поданих запереченнях на адміністративний позов та в судовому засіданні його представник позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 №738 "Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання" (далі - Постанова № 738) відповідними наказами Мінінфраструктури встановлено перелік органів із сертифікації, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання та органів із сертифікації, призначених на виконання робіт з індивідуального затвердження колісних транспортних засобів.

Зазначили, що з 01.01.2016 старий порядок сертифікації транспортних засобів, їх складових та приладдя в державній системі сертифікації припинився та здійснюється за новими правилами, а всі сертифікати відповідності і свідоцтва про визнання відповідності на нові і такі, що були у користуванні, транспортні засоби, вузли та агрегати і частини до них, які видані в Українській державній системі сертифікації продукції - Системі сертифікації УкрСЕПРО до 01.01.2016 року залишаються чинними до закінчення терміну їх дії.

Таким чином, поданий для реєстрації позивачем сертифікат відповідності терміном дії від 17.02.2016 до 16.02.2017 не є належним сертифікатом відповідності відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 року № 521.

Враховуючи наведене, проведення першої реєстрації транспортного засобу на підставі виданого сертифікату державної системи сертифікації «УкрСЕПРО», серії ВГ, зареєстрований в Реєстрі за № UA1.174.0007716-16 від 17 лютого 2016 року не можливо, оскільки такий сертифікат не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити у повному обсязі, з таких підстав.

Судом встановлено наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

На підставі договору купівлі-продажу №1317 від 08.11.2016 року позивач придбала у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нік Авто" автомобіль вантажний марки "Mercedes Вenz", модель "Sprinter 515 CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 15-16).

Пропуск вантажного автомобіля марки "Mercedes Вenz", модель "Sprinter 515 CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 здійснений митним органом 17.02.2016 року на підставі ВМД 204030000/2016/001370 від 17.02.2016 року та Сертифікату відповідності вантажного автомобіля марки "Mercedes Вenz", модель "Sprinter 515 CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 вимогам ДСТУ, Правил ЄЕК ООН, Регламенту ЕС 715/2007 (рівень вимог Євро-5), виготовлений на бланку Державної системи сертифікації "УкрСЕПРО" №UA1.174.0007716-16 від 17.02.2016 року, з терміном дії до 16.02.2017 року (а.с. 17-19).

05.01.2017 року позивач звернулась у Територіальний сервісний центр №7344 Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області (смт Глибока) для реєстрації вантажного автомобіля марки "Mercedes Вenz", модель "Sprinter 515 CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та сплатила всі необхідні збори та платежі. Однак у реєстрації вказаного автомобіля позивачу було відмовлено (а.с. 11).

24.03.2017 року адвокат позивача звернувся до Територіального сервісного центру №7344 Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області із листом в якому просив повідомити про причини відмови у реєстрації автомобіля "Mercedes Вenz", модель "Sprinter 515 CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 11).

У відповідь на запит адвоката позивача від 24.03.2017 року, Листом Територіального сервісного центру №7344 Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області від 04.04.2017 року №31/24/14-709 позивачу відмовлено у проведенні першої реєстрації транспортного засобу, автомобіля марки "Mercedes Вenz", модель "Sprinter 515 CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 на підставі виданого сертифікату державної системи сертифікації в Реєстрі за №UА1.174.0007716-16 від 17.02.2016 року (а.с. 13-14).

Не погоджуючись із відмовою у проведенні першої реєстрації транспортного засобу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 34 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353- XII державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлюється Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі - Порядок №1388).

Відповідно до п. 3 Порядку №1388 цей порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Згідно п. 8 Порядку №1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Пунктом 10 Порядку №1388 передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Згідно з п. п. 28, 29 Порядку №1388, ввезені в Україну транспортні засоби підлягають державній реєстрації на підставі заяв власників і митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронних митних декларацій або виданих митними органами посвідчень про їх реєстрацію в сервісних центрах МВС.

У разі коли транспортні засоби перебували в експлуатації за межами України і були зареєстровані у відповідних органах іншої держави, обов'язковим є подання до сервісних центрів МВС реєстраційних або прирівняних до них документів такої держави.

У зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що реєстрація (перереєстрація) транспортного засобу може бути здійснена тільки після подання відповідних документів, що підтверджують правомірність придбання (володіння) таким транспортним засобом.

Статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 10.05.1993 року № 46-93 "Про стандартизацію і сертифікацію" (в редакції, з 10.02.2016 року) передбачено, що сертифікація продукції в державній системі сертифікації поділяється на обов'язкову та добровільну. Сертифікація продукції в державній системі сертифікації здійснюється призначеними на те органами з сертифікації - підприємствами, установами і організаціями з метою: запобігання реалізації продукції, небезпечної для життя, здоров'я та майна громадян і навколишнього природного середовища; сприяння споживачеві в компетентному виборі продукції; створення умов для участі суб'єктів підприємницької діяльності в міжнародному економічному, науково-технічному співробітництві та міжнародній торгівлі.

Згідно ст. 15 Декрету, обов'язкова сертифікація на відповідність вимогам нормативних документів проводиться органами з сертифікації незалежно від форми власності виключно в державній системі сертифікації. Обов'язкова сертифікація в усіх випадках повинна включати перевірку та випробування продукції для визначення її характеристик і подальший державний технічний нагляд за сертифікованою продукцією.

Відповідно із ст. 16 Декрету, під час проведення сертифікації та у разі позитивного рішення органу з сертифікації заявникові видається сертифікат та право маркувати продукцію спеціальним знаком відповідності.

Законом України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" від 15.01.2015 року №124-VIII було внесено зміни, зокрема до Декрету Кабінету Міністрів України "Про стандартизацію і сертифікацію", якими виключено норму щодо обов'язкової сертифікації ДТЗ в державній системі сертифікації.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 06.05.2015 року № 451 внесено до Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 року № 28 зміни та включено розділ 9 "Дорожні транспортні засоби, їх складові частини та приладдя"

Зазначені зміни набрали чинності 01.01.2016 року і обов'язкова сертифікація ДТЗ в державній системі сертифікації згідно з зазначеним Декретом припинена.

09.06.2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 738 "Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання", згідно якої установлено, що пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в Державній автомобільній інспекції (далі - транспортний засіб), предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення (далі - обладнання), на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Враховуючи вищезазначене, державна реєстрація ТЗ повинна здійснюватися за наявності одного із таких документів:

- сертифікат відповідності, виданий виробником або його уповноваженим представником на підставі сертифіката типу транспортного засобу у відповідності до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Мінінфраструктури від 17.08.2012 року № 521, зареєстрованим в Мін'юсті 14.09.2012 року за № 1586/21898;

- сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, виданий у відповідності до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженої наказом Мінінфраструктури від 17.08.2012 року № 521, зареєстрованим в Мін'юсті 14.09.2012 року за № 1586/21898;

- сертифікат відповідності дорожнього транспортного засобу, виданий в державній системі сертифікації (Системі УкрСЕПРО) до 1 січня 2016 року.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що сертифікат відповідності дорожнього транспортного засобу, виданий в державній системі сертифікації (УкрСЕПРО) може бути підставою для проведення державної реєстрації транспортного засобу за умови його видачі до 01 січня 2016 року та дійсності на час проведення реєстраційних дій.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем для реєстрації транспортного засобу-автомобіля автомобіля "Mercedes Benz", модель "Sprinter 515CDI", 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, було надано Сертифікат держаної системи сертифікації "УкрСЕПРО", серії ВГ, зареєстрованим в Реєстрі за №UА1.174.0007716-16 від 17.02.2016 року, з терміном дії з 17.02.2016 року до 16.02.2017 року.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 року № 738 наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 року № 521 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядок ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів та обладнання.

Таким чином, єдиною законодавчо передбаченою процедурою видачі сертифікатів на транспортні засоби та частини є оцінка їх відповідності згідно з положеннями Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 року № 521.

На час виникнення спірних правовідносин до органів із сертифікації, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання та органів із сертифікації, призначених на виконання робіт з індивідуального затвердження колісних транспортних засобів відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання відносяться: Державне підприємство "Державний автотранспортний науково-дослідний та проектний інститут" (наказ Мінінфраструктури від 01.03.2013 року № 126); Державне підприємство "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (ДП "Укрметртестстандарт" (наказ Мінінфраструктури від 29.03.2016 року №121); Державне підприємство "Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (ДП "Запоріжжястандартметрологія") (наказ Мінекономрозвитку від 09.02.2016 року № 209); Державне підприємство "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (ДП "Львівстандартметрологія") (наказ Мінекономрозвитку від 09.02.2016 року №212); Державне підприємство "Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем" (ДП "НДІ "Система") (наказ Мінекономрозвитку від 09.02.2016 року №212); Державне підприємство "Український центр з питань сертифікації та захисту прав споживачів" (ДП "УкрЦПСЗПС") (наказ Мінекономрозвитку від 09.02.2016 року № 212).

Отже, позивачу, при поданні заяви про первинну реєстрацію транспортного засобу придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону, слід було подати сертифікат відповідності, що виданий органами сертифікації, визначеними Постановою КМУ № 738 від 09.06.2011 року "Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання" та наказом Мінінфраструктури від 17.08.2012 року № 521, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 року № 1586/21898.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що поданий позивачем для реєстрації транспортного засобу Сертифікату держаної системи сертифікації "УкрСЕПРО", серії ВГ, зареєстрованим в Реєстрі за №UА1.174.0007716-16 від 17.02.2016 року з терміном дії з 17.02.2016 до 16.02.2017 не є належним сертифікатом відповідності відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 року № 521. Відтак, у відповідача не було правових підстав для реєстрації транспортного засобу, оскільки позивачем не подано належного сертифікату.

Доводи позивача щодо того, що сертифікат відповідності зареєстровано в державній системі сертифікації УкрСЕПРО чинний по 16.02.2017 є безпідставними, з огляду на внесені до законодавства зміни, якими чітко встановлено, що такий сертифікат може бути підставою для проведення державної реєстрації транспортного засобу за умови його видачі до 01.01.2016 року, тоді як у даному випадку він виданий 17.02.2016 року.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що при прийнятті спірного рішення та вчиненні дій відповідач діяв відповідно до вимог ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України. Судовим розглядом не встановлено порушення відповідачем зазначених критеріїв, а тому позовні вимоги до Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з тим, що відповідно до Закону України "Про судовий збір", позивач звільнений від сплати судових витрат, суд не вирішує питання про їх розподіл.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.О. Григораш

Постанова в повному обсязі складена 10 жовтня 2017 р.