Справа № 279/2068/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" жовтня 2017 р. Справа № 279/2068/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Антоновича О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "01" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов'язання внести зміни до наказу від 25.05.2015 № 129 о/с.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він проходив службу в органах внутрішніх справ на різних посадах. Наказом УМВС України в Житомирській області від 25.05.2015 № 129 о/с він був звільнений зі служби за п.64 "б" (через хворобу). Станом на день звільнення його вислуга становила 17 років 03 місяців 05 днів - у календарному обчисленні та 19 років 00 місяців 16 днів - у пільговому. Позивач вказує, що до вислуги років йому не зараховано у пільговому обрахунку період його служби у Коростенському МРВ УМВС України в Житомирській області, тоді як м.Коростень, де він проходив службу відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. У зв'язку з чим, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати неправомірними дії відповідача щодо не зарахування вислуги років у пільговому обчисленні, зобов'язати відповідача внести зміни до наказу УМВС України в Житомирській області від 25.05.2015 № 129 зарахувавши до вислуги років у пільговому обчисленні період проходження служби з 27.12.2000 по 31.05.2015 один місяць за півтора місяці.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ліквідаційну комісію УМВС України в Житомирській області зарахувати до вислуги років ОСОБА_3 у пільговому обчисленні період проходження служби з 22.07.2004 по 31.05.2015 у зоні гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяці.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що у зв'язку із внесенням змін у законодавство, на даний час неможливим є зарахування пільгового стажу до вислуги років.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність висновків суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права встановила наступне.

Із наявного у матеріалах справи, розрахунку вислуги років вбачається, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, у період з 31.07.2000 по 27.12.2000 був курсантом Житомирського училища професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Житомирській області; з 27.12.2000 по 31.05.2015 перебував на різних посадах Коростенського МРВ УМВС України в Житомирській області.

Слід відмітити, що відповідачем не заперечується факт того, що позивач проходив службу на території м.Коростеня, яке віднесене до зони гарантованого добровільного відселення.

Факт того, що на даний час м.Коростень відноситься до зони гарантованого добровільного відселення підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради від 20.06.2017 № 67.

Станом на день звільнення вислуга позивача становила 17 років 03 місяці 05 днів - у календарному обчисленні та 19 років 00 місяць 05 днів - у пільговому.

Позивач звернувся до Управління МВС в Житомирській області із заявою щодо зарахування до вислуги років в пільговому обчисленні служби у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого відселення.

Листом Управління МВС в Житомирській області від 25.04.2017 року № Ф-90/105/05/12-2017 ОСОБА_3 було повідомлено про неможливість зарахування до вислуги років в пільговому обчисленні служби у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого відселення у зв'язку із внесенням змін до законодавства.

Вважаючи дії Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, вирішуючи спірні правовідносини, прийшов до висновку, що бездіяльність відповідача щодо не зарахування позивачу вислуги років в пільговому обчисленні не відповідає вимогам закону, а відтак дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині позовних вимог щодо зарахування періоду служби позивача з 22.07.2004 по 31.05.2015 у пільговому обчисленні один місяць за півтора.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок призначення та проведення розрахунку пенсій визначений постановою КМУ "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесенням змін до постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393.

Відповідно до вимог ст.12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону , незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

- по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

- з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

- з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

- з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

- з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

- з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

У зв'язку з відсутністю на день звільнення позивача необхідної вислуги років у календарному обчисленні, вимоги останнього є безпідставними.

Оскільки, згідно ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, приписи п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 суперечать приписам п."а" ст.12 Закону № 2262-ХІІ, а відтак, застосуванню підлягає саме Закон № 2262-ХІІ, оскільки, у відповідності до ч.4 ст.9 КАС України, має вищу юридичну силу.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 12 листопада 2013 року (справа № 21-383а13), 28 січня 2014 року (справи №№ 21-475а13, 21-477а13), 11 лютого 2014 року (справа № 21-495а14), 30 вересня 2014 року (справа № 21-348а13).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач відмовляючи в призначенні пенсії позивачу, діяв в межах повноважень та відповідно до законів України.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством України визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Важливою умовою для призначення пенсії за вислугу років є певний стаж роботи за спеціальністю. Однак умови призначення пенсії за вислугу років неоднакові. В одних випадках вони призначаються незалежно від віку, в інших - встановлюється вік і стаж.

Тривалість стажу роботи розраховується з урахуванням загальної тривалості роботи в календарному вирахуванні або загальній тривалості роботи в пільговому вирахуванні.

Для призначення пенсії за віком позивачу Закон № 2262 визначає, як обов'язкову вимогу, наявність саме календарної вислуги, а не її загальну тривалість у пільговому обрахуванні.

Загалом, аналізуючи положення Закону № 2262, колегія суддів звертає увагу на те, що законодавець розмежовує такі поняття як "вислуга років" та "календарна вислуга років". При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії). В той же час, для отримання права на призначення пенсії обов'язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні Законом не передбачено.

Оскільки, позивач такої вислуги у мінімально визначеному законодавством розмірі не має, колегія суддів вважає що права на призначення пенсії за вислугу років позивач не набув.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України у справах № 750/9775/16(К/800/123047/17) від 14.04.2017, № 345/3710/16-а (К/800/8083/17) від 21.03.2017, № 487/11458/14-а (К/800/9308/16) від 13.06.2017 р.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та постановлення нового рішення - про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "01" серпня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" жовтня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10008

4-третій особі: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003,