Справа № 607/10640/17
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2017 Справа №607/10640/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.

за участю секретаря Кісіль Т.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Хмельницький, інспектора 4 роти УПП у м.Хмельницький ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до УПП у м. Тернополі ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 918707 від 15 серпня 2017 року, якою його визнано винним за ч.1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. за невиконання вимог дорожньої розмітки. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що порушення вказаного в оскаржуваній постанові він не вчиняв, оскільки керуючи транспортним засобом він беззастережно дотримувався ПДР України, а тому переконаний, що оскаржувана постанова винесена з формальних підстав та при відсутності належних доказів його вини. Крім цього позивач вважає, що винесення оскаржуваної постанови на місці зупинки його транспортного засобу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення є порушенням вимог закону та прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить оскаржувану постанову скасувати.

Представник відповідача УПП у м. Хмельницький в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмові заперечення згідно яких просить розгляд справи проводити у його відсутності. Оскаржувану постанову вважає правомірною, доводи позивач безпідставними, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Інспектор 4 роти УПП у м.Хмельницький ДПП ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився не повідомивши суд про причини неявки. Приймаючи до уваги вимоги ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 918707 від 15 серпня 2017 року, ОСОБА_1 15 серпня 2017 року о 15 год. 30 хв., на автодорозі М-12 Стрий-Знамянка 226 км+100 м в напрямку м. Тернопіль, керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti номерний знак НОМЕР_1, виконуючи обгін перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. «Вузька суцільна лінія», чим порушив вимоги п. 8.5.1 ПДР України.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п.1.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Вказана норма також зафіксована у ст.258 КУпАП, яка на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року №596-VIII після частини першої доповнена новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі».

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, на яке посилається позивач як на підтвердження свої позовних вимог, датоване 26 травня 2015 року, в той час як зміни в ст. 258 КУпАП внесені згідно Закону України від 14 липня 2015 року № 596-VIII.

А тому, суд вважає, що винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам законодавства, яке діяло на момент винесення вказаної постанови.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобовязані знати та неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.1.1 Додатку 2 ПДР України, вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах. Лінію 1.1 перетинати забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові, представником відповідача до письмових заперечень на адміністративний позов долучено диск із відеофіксацією з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції. Однак, при перегляді вказаного диску встановлено, що останній не містить зображення щодо порушення позивачем вимог дорожньої розмітки, а лише містить відео із фіксацією подій, які відбувалися після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1, зокрема процедуру оформлення оскаржуваної постанови.

Таким чином, належних та допустимих доказів того, що позивач порушив вимоги ПДР України та допусти адміністративне правопорушення за обставин вказаних в оскаржуваній постанові, відповідач суду не надав, хоча відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказані вище обставини свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог дорожньої розмітки, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, оскільки відповідачем не надано відповідних доказів правомірності оскаржуваного позивачем рішення та не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №918707 від 15 серпня 2017 року слід скасувати.

Керуючись п.п. 1.3, 1.9, 1.1 д.2 ПДР України, ст.ст. 122, 247, 251, 254, 258 КУпАП, ст.ст.1, 10, 11, 18, 71, 128, 158 163, 171-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 918707 від 15 серпня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий суддяОСОБА_3