Справа № 808/3613/16
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/3613/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року

справа № 808/3613/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року у справі №808/3613/16 за позовом Розівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказані податкові повідомлення-рішення повинні бути скасовані, оскільки висновки відповідача, щодо порушення позивачем положень законодавства щодо сплати земельного податку викладені у акті №1792/08-15-1400/00496722 від 24.10.2016р. (далі - акт перевірки) на підставі якого було прийнято оскаржені рішення є безпідставними та необґрунтованими.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не доведена правомірність скасованого податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та у задоволенні позову в цій частині відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає про порушення судом принципу офіційного з’ясування обставин у справі та як наслідок неврахування судом обставин, що мають значення для справи. Так судом безпідставно невраховане обставини того, що експорцет можна вважати сільськогосподарською культурою, а отже позивач використовує сіножаття не за їх цільовим призначенням, а як рілля.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року.

На підставі висновків, викладених в акті відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.11.2016 р.:

Правомірність та обґрунтованість вказаних рішень відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно з п.«а» ч.2 ст.22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Сільськогосподарські угіддя - це земельні ділянки, які систематично використовуються для одержання сільськогосподарської продукції. До їхнього складу входять рілля (включаючи чисті пари), перелоги, багаторічні насадження, сіножаті та пасовища.

Рілля - це земельні ділянки, які систематично обробляються та використовуються під посіви сільськогосподарських культур, уключаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари, площі парників та теплиць. До площі ріллі не належать сіножаті та пасовища, які розорано з метою їх докорінного поліпшення та які використовуються постійно під трав'яними кормовими культурами для сінокосіння та випасу худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень (ч.1 ст.20 Земельного кодексу України).

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу (ч.5 ст.20 Земельного кодексу України).

Як зазначено у пп.14.1.261 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, на території Новомлинівської сільської ради позивачем використовувалось у 2016 році 46,71га землі.

В інформації Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області (вих.№02-05/289 від 07.10.2016) та письмових поясненнях позивача (т.1, а.с.155; т.2, а.с.1-2) зазначено, що поле 46,71га засіяно багаторічними травами - еспарцетом.

Згідно з загальновідомою інформацією з вільних джерел еспарцет - це багаторічна бобова рослина степових районів. Частіше і у великій кількості посіви еспарцету використовуються для заготівлі сіна, яке містить великий відсоток білка (т.2, а.с.3-6).

Проте вирішуючи спірні відносини суд першої інстанції безпідставно не врахував наступне.

Згідно з раніш зазначеного законодавчого визначення сіножаті та пасовищами, є землі які розорано з метою їх докорінного поліпшення та які використовуються постійно під трав'яними кормовими культурами для сінокосіння та випасу худоби.

Проте, суд першої інстанції вірно встановивши, що позивачем земельну ділянку площею 46,71 га. було використано для посіву еспарцету – саме як трав'яної кормової культуру для сінокосіння, не з’ясував з якою метою цю земельну ділянку було розорано.

Між тим сіножаті та пасовищами є земельні ділянки які було розорено саме з метою її докорінного поліпшення та постійного використання. Доказів розорення зазначеної земельної ділянки з метою її докорінного поліпшення та постійного використання позивачем суду не надано.

Таким чином, не встановивши сукупність всіх ознак, що відрізняють ріллю від сіножаті та пасовищ, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про віднесення земельної ділянки площею 46,71 га., що використовується позивачем на території Новомлинівської сільської ради саме до сіножаті.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову. Зазначений обов’язок відповідач виконав.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з не повним з’ясуванням обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду в частині задоволення позову та відмови у задоволені позову в цій частині. В іншій частині постанові суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись, пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 1 частини 1 статті 202, статтею 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області – задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року у справі №808/3613/16 – скасувати в частині задоволення позову та у задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині постанові суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 20 жовтня 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко