Справа № 335/9347/17(2-а/335/429/2017)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2017 рокусправа № 335/9347/17 провадження №2-а/335/429/2017

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 вересня 2017 року по справі №335/9347/17(провадження №2-а/335/429/2017) за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

1) визнати противоправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком з 06.06.2017 відповідно до ст.ст.26, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки та виплаті відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;

2) зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Запоріжжя нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - 2014-2016 роки, та виплатити недоплачений її розмір, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 06.06.2017 року;

3) зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України М.Запоріжжя виплатити позивачу відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення - 06.06.2017, з урахуванням призначення пенсії за віком відповідно до ст.ст. 26,40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з показниками середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилалась на те, що вона є працівником охорони здоров`я, та з 04.12.2006 року їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак вона її не отримувала. З 06.06.2017 року, згідно поданої заяви, її переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При цьому, при нарахуванні їй пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Не погодившись з таким розрахунком, позивач 21.07.2017р. звернулась до УПФУ

із заявою, в якій просила обчислити розмір пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, та здійснити виплату грошової допомоги відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058. Проте, відповідач відмовив в задоволенні вищевказаних вимог. Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її права та законні інтереси, позивач оскаржила їх до суду.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено, а саме:

визнано противоправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з 06.06.2017 відповідно до ст.ст.26, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки та виплаті відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;

зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Запоріжжя нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - 2014-2016 роки, та виплатити недоплачений її розмір, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 06.06.2017;

зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України М.Запоріжжя виплатити ОСОБА_1 відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення - 06.06.2017, з урахуванням призначення пенсії за віком відповідно до ст.ст. 26,41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з показниками середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилався на відсутність правових підстав для застосування показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, оскільки, позивачем було подано заяву про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ч.3 ст.45 Закону № 1058-ІV. Також, заявник вказував на відсутність підстав для виплати позивачу грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, оскільки, за позицією Управління, така допомога виплачується лише при первинному призначенні пенсії, але позивачу згідно поданої заяви від 06.06.2017 року був здійснений перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком, отже підстави для виплати даної допомоги відсутні.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини свідчать про те, що з 04 грудня 2006 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено пенсію за вислугу років на підставі п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти.

Після призначенні пенсії ОСОБА_1 продовжувала працювати, у зв'язку з чим з 08 грудня 2006 року виплата пенсії їй була припинена.

З 06 липня 2017 року, згідно поданої заяви, ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При нарахуванні пенсії за віком УПФУ було взято показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

21 липня 2017 року позивач звернулась до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя із заявою, в якій просила перерахувати призначену їй пенсію відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, тобто за 2014-2016рр. та здійснити виплату їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058.

Листом за №256/К-9 від 03.08.2017р. УПФУ повідомило позивача про те, що згідно із особистою заявою від 06.06.2017р. її переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за матеріалами пенсійної справи відповідно до ст..26 Закону №1058. Пенсію розраховано із загального страхового стажу 61 рік 11 місяців 18 днів (коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35-0,75000) та середньомісячної заробітної плати 2547,57 грн. При проведенні перерахунку у зв'язку зі зміною виду пенсійного забезпечення врахований показник середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік (1197,91*2,12668 - індивідуальний коефіцієнт заробітку) відповідно до статті 45 Закону №1058. Правові підстави для проведення перерахунку та виплати пенсії відповідно до ч.2 ст. 40 Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, відсутні, оскільки дана норма застосовується лише під час призначення пенсії вперше. Управлінням також вказано на відсутність правових підстав для виплати позивачу грошової допомоги у відповідності до п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058, оскільки ОСОБА_1 до моменту переходу на пенсію за віком отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

Згідно з ч.1 ст.10 зазначеного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Приписами ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

В даному випадку, позивачеві в 2006 року було призначено інший вид пенсії, а саме, пенсія за вислугу років згідно ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Пенсія за вислугу років не передбачена Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону.

Отже, виходячи з зазначеного, в даному випадку пенсія за віком призначається позивачу вперше, у зв'язку з чим при її призначенні має застосуватись показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням .

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності дій УПФУ щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком з 06.06.2017 відповідно до ст.ст.26, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Погоджується суд апеляційної інстанції також із висновками суду першої інстанції щодо протиправності відмови УПФУ у виплаті позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Не заперечуючи досягнення позивачем, на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком, пенсійного віку, передбаченого ст..26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не заперечуючи того, що позивач на день досягнення пенсійного віку працював на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не заперечуючи наявності у позивача страхового стажу - 30 років, пенсійний орган вказує на те, що право на грошову допомогу мають особи, за умови, якщо до часу призначення пенсії за віком вони не отримували будь-яку іншу пенсію.

Тобто, позиція відповідача полягає у тому, що оскільки позивачу раніше призначалася та виплачувалась пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», то під час призначення пенсії за віком у неї відсутнє право на отримання грошової допомоги, яка передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таку позицію органу Пенсійного фонду України колегія суддів вважає необґрунтованою з наступних підстав.

З аналізу наведеної норми права можливо зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Тобто, конструкція зазначеної норми права свідчить про те, що право особи на отримання грошової допомоги виникає за умови неотримання такою особою будь-якого іншого виду пенсії саме на момент виникнення у неї права на призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підставою для відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком є отримання особою будь-якої пенсії на момент виникнення у неї права на призначення пенсії за віком на загальних підставах, а не призначення та виплата пенсії в минулому.

Оскільки, встановлені обставини справи свідчать про те, що станом на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач не отримував будь-якого виду пенсії, то відповідач необґрунтовано відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на отримання грошової допомоги у відповідності до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 вересня 2017 року по справі №335/9347/17(провадження №2-а/335/429/2017) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк