Справа № 159/3822/17
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3822/17
Провадження № 2-а/159/230/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лесика В.О.

при секретарі - Бакай Л.О.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Гаврилишина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції м.Луцька лейтенанта поліції Видринської Анни Вікторівни про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 009461 від 03.10.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позов обґрунтовується наступними обставинами: постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 009461 від 03.10.2017 року винесеною інспектором роти № 2 батальйону УПП м. Луцьку ДПП Видринською А.В. позивача піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченої за ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови він 03 жовтня 2017 року о 11 год.10 хв. керуючи транспортним засобом марки « Mazda»д.н.НОМЕР_1, в м.Луцьку по вул.Червоного Хреста,9, здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 г ПДР. Вказану постанову позивач вважає незаконною. Зокрема, не заперечуючи факту проїзду вказаним в оскаржуваній постанові транспортним засобом у час та місці зазначених у оскаржуваній постанові,однак заперечує факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. З посиланням на ту обставину, що під час руху автомобілем у місці? зазначеному у оскаржуваній постанові, він вимушений був зупинитись з причини технічної несправності в автомобілі, оскільки на табло автомобіля висвітився не зрозумілий йому знак і тому для з'ясування несправності, дотримуючись усіх необхідних дій, які визначені у ПДР, негайно увімкнув аварійну сигналізацію та з'їхав на узбіччя проїжджої частини та вчинив вимушену зупинку автомобіля ближче 10 метрів від пішохідного переходу де через короткий проміжок часу і був виявлений працівниками поліції. До автомобіля позивача підійшла відповідач, яка повідомила позивача про те, що він порушив правила дорожнього руху. Позивач заперечив факт вчинення правопорушення, пояснивши відповідачеві причини зупинки транспортного засобу. Однак пояснення позивача відповідачем було проігноровано,винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. З посиланням на норми вчиненого законодавства прохає задовольнити позов.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні адміністративний позов підтримала з підстав, зазначених у адміністративному позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 позову не визнав і заперечив проти його задоволення, просив відмовити за безпідставністю, подавши суду відеозапис з нагрудної камери працівника поліції. Додатково пояснивши,що із відеозапису слідує, що в автомобілі позивача не була увімкнена аварійна сигналізація та він інспектору пояснив,що зупинився в цьому місці,оскільки біля Апеляційного суду не було вільного місця для паркування автомобіля. тільки після винесення постанови про притягнення до відповідальності висловлював свої зауваження щодо неправомірності дій працівника поліції.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.3 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За змістом ч.ч.2, 4, 5 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У справі встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

За змістом оскаржуваної постанови позивач 03 жовтня 2017 року о 11 год.10 хв. керуючи транспортним засобом марки « Mazda»д.н.НОМЕР_1, в м.Луцьку по вул.Червоного Хреста,9, здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 г ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову позивач вказує, що не вчиняв правопорушення, зазначеного у оскаржуваній постанові, заперечуючи факт вчинення правопорушення посилається на обставини, які спонукали позивача здійснити вимушену зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку органи (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Обставини, зазначені у оскаржуваній постанові, підтверджуються відео з бодікамери де вбачається, що в діях позивача є ознаки правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Зокрема, як встановлено із відеозапису, слідує що дійсно автомобіль позивача знаходився на правій частині проїзної частини дороги по напрямку руху менше 10 метрів від пішохідного переходу без увімкнених світлових сигналів. Після роз'яснення позивачу інспектором поліції передбачених законодавством прав останній погодився на притягнення його до адмінвідповідальності.

Таким чином, досліджений судом відеозапис об'єктивно підтверджує пояснення представника відповідача, що надані в судовому засіданні, та в той же час спростовує доводи позивача, викладені у позовній заяві.

Судом встановлено, що в силу ст.283 КУпАП оскаржувана постанова містить основні обов'язкові елементи, наявність яких свідчить про повноту і об'єктивність з'ясування всіх обставин справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах ч.1 ст.122 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення знайшов своє підтвердження в суді.

На підставі ст. ст. 7- 14, 18, 19, 24, 143, 146, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,ст. 280, 251 КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції м.Луцька лейтенанта поліції Видринської Анни Вікторівни про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії .

Головуючий:В. О. Лесик