Справа № 815/4197/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4197/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м.Одеса

12год.45хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-СОДРУЖЕСТВО до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Судом розглядається адміністративна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-СОДРУЖЕСТВО, в якій позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області проведення камеральної перевірки декларації з ПДВ за березень 2017 року; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 01.06.2017 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 08 червня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-СОДРУЖЕСТВО» отримало податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 01.06.2017 р. № НОМЕР_1, яким встановлено відсутність права на бюджетне відшкодування та відсутність права на врахування суми відємного значення у розмірі 1000000 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі Акту від 15.05. 2017 р. № 1443/15-52-12-05/35732730 про результати камеральної перевірки ТОВ «АГРО-СОДРУЖЕСТВО» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку по декларації за березень 2017р. Позивач зазначає, що ТОВ «АГРО-СОДРУЖЕСТВО» 14.04.2017 р. було подано податкову декларацію з податку на додану вартість, звітний період якої був березень 2017 р., код рядка 19 - відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду становило 1199143,00 гривень. Також подано додаток № 2 до податкової декларації з податку на додану вартість, в якому вказано суму відємного значення , що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду 199143,00 гривень. Також заповнено додатки № 3 та № 4 до податкової декларації з податку на додану вартість, в яких зазначено суму бюджетного відшкодування 1 000 000,00 гривень, на що отримано квитанцію № 2, де вказано, що звіт прийнятий пакетом вдало, та не виявлено помилок. З урахуванням найближчих комерційних планів підприємство вирішило не отримувати бюджетне відшкодування на рахунок, а спрямувати цю суму на виписку податкових накладних у майбутніх податкових періодах, тому 25 травня 2017 року підприємство подало уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість, у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, звітний період що уточнюється - березень 2017 року, де виправили в рядок 21 суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду 1199143,00 гривень. Про що, як зазначає позивач, підприємство отримало квитанцію № 2, де вказано, що звіт прийнятий пакетом вдало, та не виявлено помилок. Позивач зазначає, що після подання уточнюючих розрахунків підприємство отримало відповідь на запит від 25.05.2017 року №253963, в якому зазначалось, що сума податку на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та сума з урахуванням поданих уточнюючих звітів повернулась на рахунок №4080, отримувач Казначейство України (ел.адм.подат), МФО 899998, та складає 1387617,86 гривень. Водночас, позивачу стало відомо, що податковим органом було здійснено камеральну перевірку та прийнято податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 01.06.2017 р. № НОМЕР_1. Враховуючи зазначене, позивач направив скаргу до ДФС України на спірне повідомлення-рішення, на що отримав письмову відмові від 06 серпня 2017 року.

В матеріалах справи наявні письмові заперечення, в яких податковий орган просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «АГРО-СОДРУЖЕСТВО». В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначив, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку з питання достовірності нарахування скаржником суми бюджетного відшкодування з ПДВ на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за березень 2017р. (податкова декларація з ПДВ від 14.04.2017 №), за результатами якої складено акт від 15.05.2017 №1443/15-32-12-03/35732730 (надалі - акт перевірки), за результатами якого встановлено порушення скаржником вимог абз. б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (надалі - ПКУ) та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (надалі - Порядок №21), внаслідок чого Позивач не мав права на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ заявленого на рахунок платника у банку, відображеного у р. 20.2.1 декларації з ПДВ за березень 2017р. у розмірі 1 000 000,00 грн., на підставі чого контролюючим органом прийнято ППР від 01.06.2017 № за формою «В3» на 1 000 000,00 грн. (відмова у бюджетному відшкодуванні з ПДВ). За результатами проведення перевірки встановлено, що аналізом відображення показників даних податкової звітності з ПДВ від 14.04.2017 № перевіркою було встановлено відхилення, а саме: відповідно до Порядку №21 пп. 4 п. 5. розд. V передбачено, що платники податку, які відповідно до ст. 200 розд. V ПКУ мають право на бюджетне відшкодування з ПДВ, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування з ПДВ та додають до декларації 0110 (дод. 3, 4). Розрахунок суми бюджетного відшкодування з ПДВ здійснюється у межах суми, обчисленої відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 розд. V ПКУ на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від'ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з ПДВ. Значення р. 3 (дод. 3) переноситься до р. 20.2 декларації 0110; При заповненні р. 20.2 обов'язковим є подання (дод. 3, 4). Наказом Міністерства фінансів України від 25.05.2016 №503 (набирає чинності з 01.07.2016) було внесено зміни до Наказу Міністерства фінансів України 28.01.2016 №21 Порядку 21. З урахуванням внесених змін нова редакція дод. 2 та дод. 3 вже передбачає спрощення порядку заповнення податкової звітності та розшифровку від'ємного значення різниці між податковими зобов'язаннями і податковим кредитом у розрізі постачальників тільки у тій частині такого від'ємного значення, яка задекларована платником податку до бюджетного відшкодування. Така деталізація здійснюється у табл. 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України» дод. 3 до декларації ПДВ. Відповідач зазначає що, згідно акту перевірки, скаржником порушено Порядок заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, що виразилось у невірному заповнені дод. 3 (детальний опис табл. зазначено на ст. 3 акту перевірки). При цьому, платнику податків необхідно було вірно заповнити всі реквізити даного додатку, а не лише суму бюджетного відшкодування з ПДВ у табл. 1 даного додатку. Таким чином, на думку відповідача, сума що підлягає бюджетному відшкодуванню повинна бути фактично сплачена постачальникам товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах або до Державного бюджету України та не повинна перевищувати суму, обчислену відповідно до формули визначеної п. 2001.3 ст. 2001 ПКУ.

В звязку із викладеним, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, а прийняте податкове повідомлення рішення Форми «В3» від 01.06.2017 року № таким, що не підлягає оскарженню.

Від представника позивача 28.09.2017 року (вх.№26823/17) до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином та завчасно.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-СОДРУЖЕСТВО» зареєстроване в якості субєкта господарювання (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №592067 від 14.03.2008 р.), основним напрямком діяльності якого, згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (серії АБ №655422 від 27.12.2012 р.) є оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; механічне оброблення металевих виробів; діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. Також, Відповідач є платником податку на додану вартість відповідно до Свідоцтва №100113803 від 25.04.2008 року.

Судом встановлено, що головним державним ревізор-інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 відповідно до п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України, в порядку, встановленому ст.76 глави 8 розділу II ПК України проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за березень 2017 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 14.04.2017 року № НОМЕР_2).

За результатами перевірки складено акт від 15.05.2017 року №1443/15-32-12-03/35723730 про результати камеральної перевірки ТОВ «АГРО-СОДРУЖЕСТВО».

В ході перевірки було встановлено порушення Позивачем вимог абз. б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (надалі - Порядок №21), внаслідок чого зроблено висновок,що Товариство не мало права на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ заявленого на рахунок платника у банку, відображеного у р. 20.2.1 декларації з ПДВ за березень 2017р. у розмірі 1 000 000,00 грн.

На підставі Акту контролюючим органом прийнято ППР від 01.06.2017 № за формою «В3» на 1 000 000,00 грн. (відмова у бюджетному відшкодуванні з ПДВ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, не погоджуючись з висновками акту камеральної перевірки від 15.05.2017 року, звернувся до контролюючого органу із скаргою на податкове повідомлення-рішення від 01.06.2017 року № НОМЕР_1. В результаті розгляду скарги спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням податкового органу, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Відповідно до п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 203.1. ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2. ст. 203 Податкового кодексу України).

Відповідно до норм 58.1 статті 58 ПКУ, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

У відповідності до вимог п. 75.1 ст. 75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПКУ камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з вимогами п. 200.10 ст. 200 ПКУ у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду;

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПКУ при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у т. ч. розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) у частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а у разі відсутності податкового боргу б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду».

Таким чином, сума що підлягає бюджетному відшкодуванню повинна бути фактично сплачена постачальникам товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах або до Державного бюджету України та не повинна перевищувати суму, обчислену відповідно до формули визначеної п. 2001.3 ст. 2001 ПКУ.

Перевіркою зроблено висновок, що Позивачем було порушено вимоги абз. б) п. 200.4 ст. 200 ПКУ та Порядку №21.

Згідно з Наказом Міністерства фінансів України від 25.05.2016 №503 (набрав чинності з 01.07.2016) було внесено зміни до Наказу Міністерства фінансів України 28.01.2016 №21. З урахуванням внесених змін нова редакція дод. 2 та дод. 3 вже передбачає спрощення порядку заповнення податкової звітності та розшифровку від'ємного значення різниці між податковими зобов'язаннями і податковим кредитом у розрізі постачальників тільки у тій частині такого від'ємного значення, яка задекларована платником податку до бюджетного відшкодування. Така деталізація здійснюється у табл. 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України» дод. 3 до декларації ПДВ.

Суд підтримує позицію відповідача щодо порушення позивачем порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, що виразилось у невірному заповнені дод. 3 (детальний опис табл. зазначено на ст. 3 акту перевірки). При цьому, платнику податків необхідно було вірно заповнити всі реквізити даного додатку, а не лише суму бюджетного відшкодування з ПДВ у табл.1 Даного додатку.

Посилання позивача на те, що він використав своє право змінити напрямок задекларованого бюджетного відшкодування, спрямував цю суму на виписку податкових накладних у майбутніх податкових періодах з поданням уточнюючого розрахунку 25.05.2017р., суд не приймає до уваги з огляду наступного.

Згідно п.200.10 ст.200 ПК України (в редакції, станом на 15.05.2017р.) у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.200.12 ст.200 України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення. У випадках, передбачених підпунктами "б" і "в" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку. У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України. У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов'язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Станом на дату подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації за березень 2017 року (25.05.2017р.) бюджетне відшкодування не було узгоджене ТОВу «АГРО-СОДРУЖЕСТВО» виходячи із того, що камеральною перевіркою встановлено описані вище порушення, складено Акт камеральної перевірки від 15.05.2017р., отже позивач не міг змінити напрям бюджетного відшкодування, яке не набуло статусу узгодженого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем не доведена протиправність та незаконність оскарженого податкового повідомлення-рішення та дій щодо проведення камеральної перевірки.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-СОДРУЖЕСТВО» не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмежено відповідальністю «АГРО-СОДРУЖЕСТВО» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян