Справа № 804/4727/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 р. Справа № 804/4727/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника позивача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський карєр" до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, визнання неправомірними дій,
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський карєр" (далі ТОВ "Любимівський карєр"; позивач) до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі Дніпропетровська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області; відповідач) задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 23 квітня 2013 року, № НОМЕР_2 від 23 квітня 2013 року, № НОМЕР_3 від 23 квітня 2013 року. Визнано протиправними дії відповідача щодо невключення до складу валових витрат ТОВ "Любимівський карєр" суми збитків минулих років у розмірі 30518799,00 грн. Визнано правомірними дії позивача щодо декларування збитків шляхом подання уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2010 рік у розмірі 30518799,00 грн. з правом включення вказаних збитків у майбутні періоди відповідно до чинного законодавства України. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ "Любимівський карєр" витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 294,00 грн.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 липня 2016 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
За наслідками касаційного перегляду Вищим адміністративним судом України зазначено, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення. Реальність, зокрема, потребує з'ясування того факту, чи справді відповідні товарно-матеріальні цінності, роботи та послуги отримано від указаних у первинних документах контрагентів. Для цього варто встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв'язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб (у тому числі посадових осіб контрагентів, задіяних у такому процесі) як свідків.
Не досліджено судовими інстанціями і технічну можливість ТОВ «ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП «Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ТОВ «Діксі Буд», ПП «Приматех», ПП «Протор» виконати спірні поставки з урахуванням їх фактичних господарських ресурсів (наявності основних засобів, відповідних трудових ресурсів), понесення ними витрат, пов'язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо).
При вирішенні даного спору судами не проаналізовано і критерії, якими керувався позивач при виборі названих суб'єктів господарювання як постачальників, здійснення ним заходів розумної обережності при виборі ТОВ «ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП «Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ТОВ «Діксі Буд», ПП «Приматех», ПП «Протор» контрагентами, не з'ясовано наявність у товариства ділової мети під час здійснення відповідних господарських операцій.
Вирішуючи питання про правомірність формування позивачем витрат за господарськими операціями з ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД», ТОВ «Новомакс», ТОВ «Техпромінвесторг», ТОВ «ПК Перспектива», ТОВ «ТД «Благоустрій», ТОВ «Авто-Сила», суди попередніх інстанцій цілком об'єктивно прийняли подані товариством первинні документи до уваги, адже положення статей 11, 71, 86 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язують суд вжити заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об'єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.
При цьому, суд не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.
ОСОБА_6 надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.
В той же час, реальний характер розглядуваних поставок з урахуванням наведених вище вимог судовими інстанціями не перевірено.
Також, судами не враховано, що відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України у разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Отже, в порядку наведеної норми ПК України підставою для відповідальності платника є непідтвердження належними податковими документами (оригіналами податкових накладних) сум податку, включених до складу податкового кредиту, на момент його перевірки.
Відтак, якщо під час здійснення податковим органом контрольного заходу в платника відсутні оригінали податкових накладних, які підтверджують правомірність віднесення певних сум до податкового кредиту, то судом не може прийматись до уваги їх надання при розгляді справи в суді.
У разі виявлення (одержання) платником оригіналів податкових накладних після проведення податкової перевірки, він має право сформувати податковий кредит на підставі таких документів у наступному податковому періоді в межах строку, встановленого абзацом 3 пункту 198.6 статті 198 ПК України (протягом 365 календарних днів з дати складання відповідної податкової накладної).
Водночас за правилами пункту 44.6 статті 44 ПК України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Втім, відповідні обставини щодо подання позивачем до контролюючого органу спірних податкових документів у терміни, визначені ПК України, судами першої та апеляційної інстанцій не з'ясовано.
При наданні оцінки об'єктивності збільшення товариством від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2010 рік шляхом подання 28 грудня 2012 року уточнюючого розрахунку судовими інстанціями залишено поза увагою, що в 2010 році норми пункту 6.1 статті 6 Закону № 334/94-ВР діяли з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 22.4 статті 22 Закону № 334/94-ВР, які полягали в обмеженні врахування у складі валових витрат у порядку статті 6 Закону № 334/94-ВР сум від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, яке утворилось станом на 01 січня 2010 року. До складу валових витрат платника податку на прибуток за перший квартал 2010 року підлягало включенню лише 20 відсотків від'ємного значення, що утворилось станом на 01 січня 2010 року.
Однак, розв'язуючи спір у цій частині, суди достеменно не дослідили порядок та період формування платником від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, не перевірили дотримання позивачем відповідного обмеження, встановленого пунктом 22.4 статті 22 Закону № 334/94-ВР, при уточненні показників від'ємного значення за 2010 рік, а також не перевірили об'єктивну наявність у товариства збитку у відповідній сумі, причини його виникнення та правильність відображення цього збитку в податковому обліку, а лише констатували наявність у матеріалах справи договорів, первинних та розрахункових документів, банківських виписок.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року прийнята до провадження справа № 804/4727/16 та призначено її до розгляду на 18 серпня 2016 року о 13:00. Останнє судове засідання відбулося 17.11.2016.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року у цій справі суд здійснив заміну відповідача - Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на належного відповідача у справі - Дніпропетровську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно з висновками акта, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Любимівський кар'єр»: 1) п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.4 ст.137, п. 138.1, п.138.2, п.138.8, п.144.1 ст.144, ст.150 Податкового Кодексу України, п.п.4.1, п.п.4.1.6 ст.4, п.6.1 ст.6, п.п. 11.3.1 п.11.3 ст.11, п.5.1, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» занижено податок на прибуток всього у сумі 2 470 529 грн., у тому числі за ІV квартал 2012 року у сумі 2 470 529 грн. Крім того, перевіркою встановлено завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податку на прибуток всього в сумі 8 739 823 грн., у тому числі за 2012 рік у сумі - 8 739823 грн.; 2) п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», ст.234 ЦК України внаслідок чого ТОВ Любимівський кар'єр» заниженоподаткові зобов'язання з податку на додану вартість всього у сумі - 3 163 445 грн., в тому числі за серпень 2010 року - 1 562 грн., жовтень 2010 - 618 грн., грудень 2010 - 3 799 грн., березень 2011 - 6 156 грн., квітень 2011 - 7 000 грн., червень 2011 - 8 009 грн., серпень 2011 - 328 грн., вересень 2011 - 1 075 грн., листопад 2011 - 334 764 грн., грудень 2011 - 192 532 грн., березень 2012 - 1 568 грн., квітень 2012 - 113 061грн., травень 2012 - 332 836 грн., червень 2012 - 301 170 грн., липень 2012 - 394 978 грн., серпень 2012 - 393 125 грн., вересень 2012 - 289 341 грн., жовтень 2012 року - 454 733 грн., листопад 2012 - 326 790 грн..
На підставі акта перевірки Дніпропетровською міжрайонною державною податковою інспекцією Дніпропетровської області Державної податкової служби прийняті податкові повідомлення-рішення від 23.04.2013:
- № НОМЕР_2 (форми "Р"), за яким ТОВ «Любимівський кар'єр» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 2470529,00 грн. за основним платежем та 617632, 25 грн. за штрафними санкціями;
Як видно з акта перевірки такі висновки контролюючого органу ґрунтуються на означених обставинах.
Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «Любимівський кар'єр» у періоді, що перевірявся, мало господарські взаємовідносини з ТОВ "ВК "Віконні системи", ТОВ "Феррід-Д", ТОВ "Старт-Д", ТОВ "Ривс", ТОВ "ОСОБА_6 - Сфера", ТОВ "НВП "Металелектромаш", ТОВ "ОСОБА_5 Комплекс", ТОВ "ОСОБА_3 - Вест", ТОВ "Діксі Буд", ПП "Приматех", ПП "Протор". За позицією контролюючого органу означені правочини є фіктивними, вчиненими без наміру створення правових наслідків. Висновків про фіктивність укладених правочинів, контролюючий орган дійшов з огляду на висновки наявних актів перевірок ТОВ "ВК "Віконні системи", ТОВ "Феррід-Д", ТОВ "Старт-Д", ТОВ "Ривс", ТОВ "ОСОБА_6 - Сфера", ТОВ "НВП "Металелектромаш", ТОВ "ОСОБА_5 Комплекс", ТОВ "Олс- Вест", ТОВ "Діксі Буд", ПП "Приматех", ПП "Протор". Зазначені вище обставини, стали підставою для висновків відповідача про порушення ТОВ «Любимівський кар'єр» вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», Закону України «Про податок на додану вартість», Податкового кодексу України, в частині завищення валових витрат та податкового кредиту по взаємовідносинам із ТОВ "ВК "Віконні системи", ТОВ "Феррід-Д", ТОВ "Старт-Д", ТОВ "Ривс", ТОВ "Альфа- Сфера", ТОВ "НВП "Металелектромаш", ТОВ "ОСОБА_5 Комплекс", ТОВ "Олс- Вест", ТОВ "Діксі Буд", ПП "Приматех", ПП "Протор".
Окрім цього, в акті перевірки з посиланням на пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.4 ст.137 ПК України, пп.4.1.6 п.4.1 ст.4, пп.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», контролюючий орган вказує на заниження ТОВ «Любимівський кар'єр» валового доходу по взаємовідносинам із ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ПП «Приматех», ПП «Протор» через те, що оскільки такі операції податковим органом визначені як нікчемні, товари, придбання яких позивачем задеклароване від вказаних підприємств, фактично отримані ТОВ «Любимівський кар'єр» від невстановлених осіб. У зв'язку з чим, позивачем занижено доходи у вигляді безоплатно отриманих ТМЦ від невстановлених осіб.
Також, на стор. 106, 110 акта перевірки контролюючий орган зазначає про порушення ТОВ «Любимівський кар'єр» вимог п.138.2 ст.138 ПК України, в частині не надання до перевірки оригіналів первинних документів, а лише їх факсокопій по контрагентам: ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД», ТОВ «Новомакс», ТОВ «Техпромінвестторг», ТОВ «ПК Перспектива», ТОВ «ТД Благоустрій», ТОВ «Автосила». Аналогічні порушення зазначені на стор. 119 - 120 акта, але в частині формування податкового кредиту: не надання по вказаним контрагентам оригіналів податкових накладних, а лише їх факсокопій, що є порушенням п.198.6 ст.198 ПК України.
Порушення вимог п.6.1 ст.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ст.150 ПК України в частині завищення валових витрат у розмірі 30158799,00 грн., зазначено на стор. 111-112 акта перевірки та на думку контролюючого органу полягає у тому, що оскільки у попередньому звітному періоді ТОВ «Любимівський кар'єр» не отримувало від діяльності збитків, а навпаки отримувало прибуток, то було позбавлено можливості відображати від'ємне значення податку на прибуток у поданій уточнюючий податковій звітності.
Щодо висновків контролюючого органу про завищення позивачем витрат та податкового кредиту по взаємовідносинам із ТОВ "ВК "Віконні системи", ТОВ "Феррід-Д", ТОВ "Старт-Д", ТОВ "Ривс", ТОВ "Альфа- Сфера", ТОВ "НВП "Металелектромаш", ТОВ "ОСОБА_5 Комплекс", ТОВ "Олс- Вест", ТОВ "Діксі Буд", ПП "Приматех", ПП "Протор", суд виходить з такого.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби", процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як - от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, в якому зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.
Також, у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи податкового органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ПП «Приматех», ТОВ «Діксі Буд», у зв'язку з тим, що їх контрагентами - постачальниками по ланцюгу постачання не декларувалося придбання товарів/робіт, які в подальшому реалізовані позивачеві, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачання платником податків та його безпосередніми контрагентами.
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, яке допустили ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ПП «Приматех», ТОВ «Діксі Буд» або їх контрагенти. Аналогічну позицію з цього приводу займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 (номер судового рішення в ЄДРСР № 3060678).
У ОСОБА_7 адміністративного суду України від 06.05.2011 № 742/11/13-11 зазначено, що згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Як вбачається з акта перевірки від 09.04.2013 №363/225/23935242 підставою для висновків відповідача про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами: ТОВ ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ПП «Приматех», ПП «Протор», ТОВ «Діксі Буд» також стало отримання відповідачем наступної податкової інформації:
- від ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська надійшов акт №7212/224/33972398 від 21.12.2012 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВК Віконні системи» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку;
- від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська надійшов акт перевірки ТОВ «Ферріт-Д» №7210/224/36441206 від 21.12.2012 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ферріт - Д» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків їх реальності та повноти відображення в обліку;
- від ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська надійшов акт перевірки підприємства ТОВ «Ривс» №7211 /224/34914473 від 21.12.2012 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ривс» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ «Пасіфік за вересень 2011 року, ТОВ «Будівництво та реконструкція» за листопад 2011 року, ТОВ «Олімп» за вересень 2011 року, ПП «СВ Гермес» за березень 2011 року, БПП «Сура» за вересень 2011 року, ТОВ «Хімагросервіс» за листопад 2011 року, ТОВ «Кафепродакшн» за січень 2011 року, ТОВ «Інфотерм» за червень 2011 року, ПВП «Форест» за червень 2011 року, їх реальності та повноти відображення в обліку;
- від ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська надійшов акт перевірки підприємства ТОВ «АЛЬФА СФЕРА» від 01.02.2013 №123/153/32859987 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «АЛЬФА СФЕРА» з питань правомірності проведених господарських відносин з платниками податків за період: квітень - травень 2012 р.;
- від ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська надійшов акт перевірки підприємства ТОВ НВП «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» від 26.10.2012 №1250/225/33421370 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ НВП «МЕТАЛЕЛЕКТРОМАШ» з питань правомірності проведених господарських відносин з платниками податків за період вересень 2011 р.;
- від ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва надійшов акт перевірки підприємства ТОВ «ОЛС - ВЕСТ» від 18.03.2011 №361/23-300/37105048 про проведення перевірки ТОВ «ОЛС - ВЕСТ» з питань правомірності проведених господарських відносин з платниками податків;
- від Лівобережної МДПІ Дніпропетровської області надійшов акт перевірки підприємства ТОВ «Приматех» від 05.11.2012 №4723/22-4/37149588 про результати перевірки дотримання вимог податкового законодавства з питань правомірності проведених господарських відносин з платниками податків за період: жовтень 2010 р.;
- від Лівобережної МДПІ надійшов акт по підприємству ПП «Протор» №4661/22-4/37211425 від 01.11.2012 «Акт про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «ПРОТОР» щодо підтвердження господарських відносин із ТОВ «Юг - Агрокомплекс» та ПП «А-ПРАЙМ»;
- від ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська надійшов акт перевірки від 13.02.2013 № 196/224/38113479 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Діксі-Буд» з питань фінансово-господарських відносин з ТОВ «Старт-Д».
При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
За приписами ст.ст.46-49 ПК України ведення податкового обліку покладається на кожного окремого платника податку. При цьому, такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Аналіз чинного законодавства України свідчить про те, що на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку з перевірки дотримання продавцем товару вимог цивільного, господарського, податкового та іншого законодавства. Чинне законодавство України не ставить в залежність право покупця на податковий кредит від проведення перевірок податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб. Відсутність документального підтвердження сплати податку на додану вартість чи податку на прибуток продавцем товару, не впливає на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту податку на додану вартість, сплаченого при придбанні товару, оскільки законодавство України та приписи ПК України не становлять таке право покупця в залежність від отримання документального підтвердження щодо належного виконання продавцем товару своїх договірних (цивільно-правових) та податкових зобов'язань.
Суд звертає увагу, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника податків, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у т.ч. і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому ПК України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між ТОВ "Любимівський карєр" та ТОВ ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д» ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ПП «Приматех», ПП «Протор», ТОВ «Діксі Буд» і реальність зміни майнового стану першого.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, між позивачем та ТОВ «ВК «Віконні системи» укладені: договір № 119 від 19.10.2011 (а.с.161 т.1), № 126 від 21.10.2011 ( а.с.214 т.1), № 133 від 25.10.2011 (а.с.243-244 т.1), №136 від 27.10.2011 (а.с.247 т.1), № 143 від 05.12.2011 ( а.с.4 т.2), № 2203 від 22.03.2012 ( а.с.24-25 т.2), № 18/04-12 від 18.04.2012 ( а.с.46-47 т.2), 19/06-12 від 19.06.2012 (а.с.50-51 т.2), №126 від 25.06.2012 (а.с.59 т.2). Предметом означених договорів є виконання робіт на об'єктах ТОВ «Любимівський кар'єр».
Про виконання сторонами умов договору свідчать такі документи: довідки вартості виконаних робіт (а.с.163, 192, 215 т.1, 5, 60 т.2), акти прийому виконаних робіт ( а.с.164-166, 193-195 т.1, 6-9, 61-62 т.2), акти здачі - прийому робіт (а.с. 1, 26, 28, 30, 32, 34, 48, 52, 54, 56 т.2), податкові накладні № 375 від 28.11.2011 (а.с.162 т.1), № 264 від 22.12.2011 (а.с.212 т.1), №376, 377 від 30.11.2011 (а.с.242, 246 т.1), № 374 від 25.11.2011 (а.с.2 т.2), № 265 від 27.12.2011 (а.с.23 т.2), № 350 від 21.10.2012 (а.с.27т.2), № 417 від 28.09.2012 (а.с.29 т.2), № 319 від 31.08.2012 (а.с.31 т.2), № 522 від 30.05.2012 (а.с.33 т.2), № 163 від 28.04.2012 (а.с.35 т.2), № 523 від 31.05.2012 (а.с.49 т.2), № 351 від 31.10.2012 (а.с.53 т.2), № 476 від 31.07.2012 (а.с.55 т.2), №392 від 31.08.2012 (а.с.57 т.2), № 475 від 31.07.2012 (а.с.73 т.2).
27.03.2012 між позивачем (замовник) та ТОВ «Ферріт-Д» (виконавець) укладено договір підряду №52 (т.2, а.с.76-77), за умовами якого виконавець бере на себе зобов'язання виконати роботи з розбиття негабариту на об'єкті ТОВ «Любимівський кар'єр».
Виконання сторонами умов договору підтверджується актами прийняття-передачі виконаних робіт (а.с. 78-83, т.2), податковими накладними №510 від 28.04.2012, №720 від 28.05.2012, №584 від 27.06.2012, №810 від 31.07.2012, №654 від 31.08.2012, №558 від 31.10.2012 (а.с. 84-89, т.2). Розрахунки між сторонами здійснено у вексельній формі (а.с.90-91, т.2). Придбання робіт у ТОВ «Ферріт-Д» відображено позивачем у бухгалтерському обліку (стор. 31 акта).
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Старт-Д» (виконавець) укладені: договір №87 від 30.10.2012 (а.с.92-93, т.2), договір № 91 від 23.05.2012 (а.с.97-99, т.2), предметом яких є виконання робіт з розбиття негабариту на об'єкті ТОВ «Любимівський кар'єр» та робіт по ремонту трактора Т170М, який належить замовнику.
Виконання сторонами умов договору підтверджується актами здачі-прийнятті робіт (а.с.95,100, т.2), податковими накладними №469 від 30.11.2012 (а.с.94 т.2), №412 від 27.06.2012 ( а.с.101, т.2). Розрахунки між сторонами здійснено у вексельній формі (а.с.96, 102, т.2). Придбання послуг від ТОВ «Старт-Д» відображено позивачем у бухгалтерському обліку (стор. 42 акта).
Між позивачем та ТОВ «Ривс» укладено: договір №115 від 28.05.2012 року (а.с.103-104, т.2), договір №83 від 12.04.2012 (а.с.108-109, т.2), предметом яких є виконання робіт, пов'язаних з ремонтом обладнання відповідно до Специфікацій.
Виконання робіт підтверджується актами виконаних робіт (а.с. 105,111, т.2), податковими накладними №353 від 26.06.2012 (а.с.106, т.2), №502 від 31.05.2012 (а.с.110 т.2). Розрахунки між сторонами здійснено у вексельній формі (а.с.107, 112, т.2). Придбання послуг відображено позивачем у бухгалтерському обліку (стор. 52 акта).
Взаємовідносини позивача з ТОВ «Альфа-Сфера» з приводу придбання товару, підтверджуються видатковою накладною №АС-0508-05 від 08.03.2012 (а.с.113, т.2), податковою накладною №4 від 10.04.2012, 07.05.2012 (а.с.114-115, т.2), платіжними дорученнями №458 від 10.04.2012, № 616 від 07.05.2012 (а.с.116-117, т.2). Придбання у ТОВ «Альфа-Сфера» ТМЦ відображено позивачем у бухгалтерському обліку (стор. 58 акта).
19.09.2011 між позивачем (покупець) та ТОВ «НВП Металелектромаш» (продавець) укладено договір №43, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю трубу (т.2, а.с.118-119).
Виконання сторонами умов договору підтверджується рахунком-фактурою (а.с.120 т.2), видатковою накладною №255 від 20.09.2011 (а.с.122 т.2), податковою накладною №255 від 19.09.2011 (а.с.121 т.2). Розрахунки між сторонами здійснено у безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням №1170 від 19.09.2011 (а.с.123, т.2). Придання ТМЦ відображено позивачем у бухгалтерському обліку (стор. 64 акта).
09.08.2010 між позивачем (замовник) та ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс» (виконавець) укладено договір №19/10/45, за умовами якого виконавець зобов'язується виготовити, а замовник прийняти блокпост (т.2, а.с.124).
Фактичне виконання сторонами умов договору підтверджується накладною №80-98 від 31.08.2010 (а.с.125, т.2), податковою накладною №80-98 від 31.08.2010 (а.с.126, т.2). Розрахунки між сторонами здійснено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями №2378 від 17.08.2010 , № 2539 від 31.08.2010 ( а.с.128-129, т.2). Придбання ТМЦ у ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс» відображено позивачем у бухгалтерському обліку (стор. 70 акта).
20.12.2010 між позивачем (замовник) та ТОВ «Олс-Вест» (виконавець) укладено договір №04, за умовами якого виконавець зобов'язується за дорученням замовника надати автотранспортні засоби, будівельну техніку та механізми (т. 2, а.с.130-132).
Про фактичне виконання сторонами умов договору свідчать такі документи: рахунок- фактура №13 від 24.12.2010 (а.с.133, т.2); акт прийому-передачі наданих послуг (а.с.134, т.2); податкова накладна №764 від 27.12.2010 (а.с.135, т.2). Розрахунки між сторонами здійснено у безготівковій формі, про що свідчить платіжне доручення №3610 від 27.12.2010 (а.с.136, т.2). Придбання послуг у ТОВ «Олс-Вест» відображено позивачем у бухгалтерському обліку (стор. 76 акта перевірки).
Між позивачем (покупець) та ПП «Протор» (продавець) 15.03.2011 укладений договір купівлі-продажу №1503, відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю ролики конвеєрні, стрічку конвеєрну (т.2, а.с.141).
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Діксі Буд» (підрядник) укладені договори підряди: №24 від 22.10.2012 (т.2, а.с.157), №27 від 29.10.2012 (т.2, а.с.162), відповідно до умов яких підрядник бере на себе зобов'язання виконати послуги з розробки внутрішнього відвалу, переміщення та формування складу тривалого зберігання на об'єкті ТОВ «Любимівський кар'єр». Фактичне виконання сторонами умов договорів підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт (а.с.159,164, т.2), податковими накладними №374, №375 від 30.11.2012 (а.с.160,165, т.2), придбані послуги відображені у бухгалтерському обліку (стор. 96 акта перевірки). Розрахунки між сторонами проведено у вексельній формі (т.2, а.с.161, 166).
Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст.9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п.2.15, п.2.16 Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких буде підтвердженням здійснення таких операцій.
Факт здійснення господарських операцій між позивачем та переліченими контрагентами підтверджується договорами та первинними документами: рахунками фактурами, податковими накладними, видатковими накладними, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
На підставі вищезазначеного та з урахуванням досліджених під час розгляду справи первинних документів судом встановлений рух активів від ТОВ ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ПП «Приматех», ПП «Протор», ТОВ «Діксі Буд» до позивача.
Що стосується спеціальної правосуб'єктності підприємств - контрагентів позивача: ТОВ ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ПП «Приматех», ПП «Протор», ТОВ «Діксі Буд» судом встановлено, що на момент господарських взаємовідносин зазначені підприємства були зареєстровані як юридичні особи та були зареєстровані як платники ПДВ. Таким чином, ТОВ ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ПП «Приматех», ПП «Протор», ТОВ «Діксі Буд» на момент укладання правочинів із ТОВ «Любимівський кар'єр» мали необхідний обсяг спеціальної правосуб'єктності.
Відповідно з пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (далі - Закон 168/97-ВР), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
У відповідності ж з пп. 7.4.5 ст.7 Закону (168/97-ВР) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).
Оскільки, спірні господарські операції мали місце і у період дії Податкового кодексу України, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги цього Кодексу.
Згідно із п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б)придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в)отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).
Отже, віднесення до складу податкового кредиту у періоді, що перевірявся, суми у розмірі 3163445,00 грн. на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ПП «Приматех», ПП «Протор», ТОВ «Діксі Буд» відповідає вимогам Закону №168/97-ВР, який був чинний до 01.01.2011 та Податковому кодексу України, що набув чинності з 01.01.2011, використання позивачем придбаного товару (робіт/послуг) у власній господарській діяльності не спростовано податковим органом, вбачається з характеру діяльності підприємства та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
В процесі розгляду справи судом на виконання вимог Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2014 №1112/11/13-10 встановлено: факт здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ПП «Приматех», ПП «Протор», ТОВ «Діксі Буд»; наявність спеціальної правосуб'єктності учасників господарських операцій; зв'язок між фактом придбання товарів робіт/послуг у ТОВ ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ПП «Приматех», ПП «Протор», ТОВ «Діксі Буд» і господарською діяльністю позивача; дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість; факт надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що податковий кредит на суму у розмірі 3163445,00 грн., сформований позивачем правомірно та підтверджується первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи.
Щодо відсутності можливостей у ТОВ «ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП «Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ТОВ «Діксі Буд», ПП «Приматех», ПП «Протор» для здійснення постачання товарів та послуг/виконання робіт, що встановлено відповідачем за аналізом податкової інформації, суд зазначає, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватися лише фактом порушення вимог законодавства при веденні підприємствами - постачальниками товарів (послуг) фінансово - господарської діяльності чи фактом порушення вимог податкового законодавства, зафіксованим податковим органом в акті перевірки. Відсутність у підприємства - контрагента основних засобів, складських та інших умов, на що також посилається відповідач, само собою не може свідчити про нереальне вчинення господарської операції з постачання товару, робіт/послуг.
ОСОБА_5 виконання податкових обов'язків визначається виключно дотриманням норм податкового законодавства. В основі оподаткування лежить фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху та його зв'язку з господарською діяльністю платника податків. Це випливає з того, що норми податкового законодавства пов'язують формування податкового кредиту з фактом придбання товарів чи послуг з метою використання в господарській діяльності.
Платник податків (покупець товарів, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені порушення продавцем.
Допущені продавцем певні порушення законодавства тягнуть негативні наслідки для цього продавця та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість, адже законами іншого не передбачено.
Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку, тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на віднесення вартості отриманих послуг до складу валових витрат у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження їх розміру.
Відповідно до п.п.5.1. ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.
Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2. ст.5 цього Закону, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі, витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.
Згідно з пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.
Так, відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Витрати, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку, визначені ст.139 ПК України. Зокрема, відповідно до пп.139.1.1. п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, а саме витрати на: витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави, за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у зв'язку з придбаванням товарів (робіт, послуг), до складу витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту підприємства. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), понесення витрат, у зв'язку з господарською діяльністю платника, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт понесення витрат та сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними первинними документами.
Враховуючи те, що факт здійснення вищеописаних господарських операцій позивача з ТОВ ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ПП «Приматех», ПП «Протор», ТОВ «Діксі Буд» підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів, в тому числі, податковими накладними, актами здачі-приймання робіт (надання послуг), видатковими накладними та з урахуванням встановленого під час розгляду справи руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивача із вказаними підприємствами, суд дійшов висновку, що такі витрати позивачем здійснені правомірно, отже, і суми за операціями з вищеперерахованими контрагентами у періоді, що перевірявся, до валових витрат позивачем віднесені правомірно.
Таким чином, відповідач дійшов помилкового висновку про заниження позивачем податку на прибуток приватних підприємств, за наслідками укладених договорів із ТОВ ВК «Віконні системи», ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Старт-Д», ТОВ «Ривс», ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ТОВ «Олс-Вест», ПП «Приматех», ПП «Протор», ТОВ «Діксі Буд», що призвело до неправомірного визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств та накладення штрафних санкцій по вказаним операціям.
В акті перевірки податковий орган вказує на те, що оскільки перевіркою встановлено факт оприбуткування позивачем товарів, які поставлено за нікчемними правочинами (взаємовідносини з ТОВ «Альфа-Сфера», ТОВ «НВП Металелектромаш», ТОВ «ОСОБА_5 Комплекс», ПП «Приматех», ПП «Протор), то такі товари є безоплатно наданими товарами, у зв'язку з чим позивач, враховуючи приписи пп.4.1.6, ст.4.1, ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», було зобов'язано збільшити валові доходи на суму безоплатно отриманих товарів.
Із такими доводами відповідача суд не може погодитися, з огляду на таке.
Відповідно до п.1.23 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» безоплатно надані товари (роботи, послуги) - це, зокрема, товари, що надаються платником податку згідно з договорами дарування, іншими договорами, які не передбачають грошової або іншої компенсації вартості таких матеріальних цінностей і нематеріальних активів чи їх повернення, або без укладення таких угод.
Таким чином, зі змісту наведеної вище норми матеріального права випливає, що безоплатно надані товари характеризується такими визначальними ознаками як, по-перше: товари передається платнику податків у власність, по-друге: передача товарів платнику податків не передбачає можливості виплати компенсації чи повернення таких коштів.
Статтею 717 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачу передавалися товари на платній основі, вартість товарів ним оплачена, що підтверджується вищенаведеними платіжними дорученнями.
Таким чином, доводи податкового органу про те, що оприбутковані позивачем товари є безоплатно отриманими, не узгоджуються з вимогами п.1.23 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та спростовуються встановленими обставинами справи.
Щодо доводів податкового органу про завищення позивачем витрат та податкового кредиту по взаємовідносинам із ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД», ТОВ «Новомакс», ТОВ «Техпромінвестторг», ТОВ «ПК Перспектива», ТОВ «ТД Благоустрій», ТОВ «Автосила», внаслідок не надання до перевірки оригіналів первинних документів та податкових накладних, а лише їх факсокопій (стор. 106, 110, 119, 120 акта), суд зазначає таке.
Відповідно до розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПС України від 22.12.2010 №984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:
- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;
- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;
- у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів;
- у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по-батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки.
З акта перевірки не вбачається того, що контролюючий орган з огляду на зазначене в акті перевірки порушення, вимагав від позивача надати оригінали документів; відсутні в матеріалах справи і докази відмови посадових осіб підприємства надати такі документи до перевірки. Оскільки, відповідачем не надано доказів дотримання вимог зазначено Порядку, в цій частині, то доводи представника відповідача щодо ненадання позивачем до перевірки оригіналів зазначених документів, судом до уваги не приймаються.
Окрім того, в матеріалах справи містяться належним чином засвідчені копії первинних документів по взаємовідносинам із: ТОВ «ОСОБА_6 ЛТД», ТОВ «Новомакс», ТОВ «Техпромінвестторг», ТОВ «ПК Перспектива», ТОВ «ТД Благоустрій», ТОВ «Автосила» (а.с. 167 - а.с.217, т.2). Також, представником позивача під час розгляду справи на огляд суду надавалися оригінали означених документів.
Зі змісту акта перевірки також не вбачається того, що податкова служба вимагала від позивача надати до перевірки докази транспортування товарів; відсутні в матеріалах справи і докази відмови посадових осіб підприємства надати такі документи до перевірки. Отже, оскільки відповідачем не надано доказів дотримання вимог зазначеного Порядку в цій частині, то доводи представника відповідача щодо не надання позивачем до перевірки доказів транспортування товарів, судом також до уваги не приймаються.
Відсутність лише товарно-транспортних накладних не позбавляє господарські операції їх реального змісту, з урахуванням наявних податкових, видаткових накладних, оплати за поставлений товар (послуги) та подальшого використання товару у власній господарській діяльності платника податків, що у своїй сукупності підтверджує отримання товару (послуг), і як наслідок наявність у платника права на формування податкового кредиту. Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997, визначено такий документ як товарно-транспортна накладна. Між тим, вказані Правила не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.
Стосовно порушення, яке описане на стор. 108 - 112 акта перевірки, вказуючи про яке контролюючий орган посилається на порушення позивачем п.6.1 ст. 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ст.150 ПК України, що призвело до завищення позивачем валових витрат у розмірі 30158799 грн., суд зазначає таке.
скоригований валовий дохід (рядок 03 Декларації) 32863091 грн.;
скориговані валові витрати (рядок 06 Декларації) 17821627 грн.;
сума амортизаційних відрахувань (рядок 07 Декларації)- 14844286 грн.;
обєкт оподаткування (рядок 08 Декларації)- 197178 грн.;
прибуток, що підлягає оподаткуванню (рядок 11 Декларації) 197178 грн.;
Декларація за 2009 рік не відображає збиток.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 6.1 статті 6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.
Згідно з п. 150.1 ПК України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється, з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.
Відповідно до підпункту 5.5.1 пункту 5.5 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов'язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, депозитами), протягом звітного періоду, якщо такі виплати або нарахування здійснюються у зв'язку з веденням господарської діяльності платника податку.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 28.12.2012 ТОВ "Любимівський кар'єр" подана уточнююча декларація за звітний період: 2010 рік, якою у складі інших витрат включено від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року у сумі - 30518799 грн. (т.2, а.с.223).
Вказана сума від'ємного значення утворилася внаслідок отримання позивачем збитків, що складаються з витрат у вигляді курсової різниці за кредитами за 2008 рік у розмірі 18728779 грн., та витрат у вигляді курсової різниці за кредитами у сумі 2138108 грн., витрати на сплату відсотків за користування об'єкту лізінгу у сумі 779950,55 грн., відсотки за користування кредитними коштами у сумі 8294461,45 грн., комісія за управління кредитною лінією у сумі 577 500 грн. за 2009 рік.
Позивачем під час розгляду справи надано оригінали первинних документів, копії яких містяться в матеріалах справи, а саме: генеральна угода №77/07-ГУ від 13.12.2007, кредитний договір №77/07В від 13.12.2007 з додатковим договором №1 та №2, договір №F109 від 23.04.2008, договір №F117 від 07.05.2008, договір №F367 від 07.11.2008, акти, банківські виписки, рахунки-фактури, що повністю підтверджують понесені підприємством збитки в означеному періоді (т.5, а.с.5-138; т.3, а.с.58-116).
Згідно з позицією контролюючого органу позивачем безпідставно сформовано від'ємне значення обєкта оподаткування станом на 01.01.2012, оскільки ТОВ "Любимівський кар'єр" не має права на віднесення до складу витрат суми у розмірі 23751627 грн. (75% від суми 31668836 грн.).
Згідно абз. 2 та 3 пункту 6.1 статті 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у 2010 році норми цього пункту діють з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».
У 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту, не була врахована у складі валових витрат та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених пунктом 22.4 статті 22 цього Закону.
З аналізу наведених норм вбачається, що від'ємне значення минулих років, зокрема, 2010 року це абсолютно правомірна складова витрат І кварталу 2011 року, оскільки його включення до складу витрат, саме в цьому періоді, було передбачене нормами Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».
Відповідно до пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.
З наведених законодавчих положень випливає, що пункт 3 підрозділу 4 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України не містить заборони на врахування у 2011 та 2012 роках збитків, які виникли до 01.01.2011, а отже, такі збитки повинні враховуватися у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від'ємного значення.
Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням зазначеного вище, суд доходить висновків про протиправність дій Дніпропетровської міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби щодо не включення до складу валових витрат ТОВ "Любимівський карєр" суми збитків минулих років у розмірі 30518799,00 грн. та правомірність дій ТОВ "Любимівський карєр" щодо декларування збитків шляхом подачі уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2010 рік у розмірі 30518799,00 гривень, з правом включення вказаних збитків у майбутні періоди, згідно чинного законодавства України.
Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський карєр" до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, визнання неправомірними дій задовольнити повністю.
Стягнути з Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський карєр" (і.к. 23935242) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2294 (дві тисячі двісті девяносто чотири) грн. 00 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2016 року.

Суддя ОСОБА_1