Справа № 464/4313/17
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/4313/17
пр.№ 2-а/464/292/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1073/20900/17 від 19 червня 2017 року. В обґрунтування позову покликається на те, що 07.04.2017 державним інспектором митного посту «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС відносно неї складено протокол про порушення митних правил, згідно з яким вона нібито перевищила термін транзиту транспортного засобу марки «Mercedes Benz A170CDI», р.н. WM5277А, по митній території України більше ніж на десять діб, чим порушено вимоги п.1 ч.1 ст.95 МК України. На підставі вказаного протоколу, постановою від 19.06.2017 вона визнана винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, за що накладено штраф у розмірі 8 500 грн. Так, відповідно до вказаної постанови, 07.04.2017 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_2 на автомобілі марки «Mercedes Benz A170CDI», р.н. WM5277А, вїхала в зону митного контролю митного посту «Рава-Руська» Львівської митниці, прямуючи з України в ОСОБА_3 у службову поїздку. Для проходження митного контролю ОСОБА_2 обрала смугу руху «зелений коридор». Під час проходження митного контролю, відповідно до ПІК «Інспектор - 2006» виявилось, що транспортний засіб був ввезений нею 22.04.2016 о 16.55 год. в режимі «транзит», призначення «особисте користування», через митний пост «Шегині» Львівської митниці. Окрім цього, у постанові зазначено, що на момент складання протоколу жодних документів, що підтверджують поломку транспортного засобу, хворобу чи інших документів, що пояснюють неможливість вивезення автомобіля нею не надавалося. Проте, вказану постанову вважає протиправною, оскільки у такій не наведено жодних доказів подання нею митної декларації або будь-якого іншого документа щодо поміщення ввезеного автомобіля у митний режим «транзит», що означає протиправність застосування норми ст. 95 МК України. Зазначила, що надала відповідачу копію постанови Сихівського районного суду м. Львова від 14.06.2014, довідку про реєстрацію місця проживання в ОСОБА_3, угоду про працю, агенційну угоду із іноземною юридичною особою підприємством «Міріус», реєстраційні документи щодо автомобіля, відтак, ввезений нею транспортний засіб має комерційне призначення та повинен перебувати у митному режимі «тимчасове ввезення», а не «транзит». Окрім цього, зазначила, що якщо вважати, що транспортний засіб ввезено нею 22.04.2016 в митному режимі «транзит», то враховуючи строк такого транзиту, що становить 5 днів, день нібито вчинення нею правопорушення прибігає на 28.04.2016, відтак строк притягнення до відповідальності збіг 28.10.2016. За наведених обставин, відповідач прийняв оскаржувану постанову понад визначений законом строк, а тому така підлягає скасуванню.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав з підстав, що викладені у письмових запереченнях на позов. Зокрема, зазначив, що 07.04.2017 близько 11:00 год. в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС під керуванням позивача вїхав автомобіль марки ««Mercedes», VIN WDB1680081J355658, р.н. WM5277А. В ході митного контролю транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України, виявилось, що позивач 22.04.2016 через пункт пропуску «Шегині - Медик» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезла на митну територію України вказаний автомобіль без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений ст. 95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб). Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля станом на 07.04.2017. У своїх поясненнях позивач зазначила, що причиною вказаного є те, що інспектором митниці під час пропуску 22.04.2016 на митну територію України автомобіля, такий постановлено як тимчасово ввезений для комерційного використання в режимі «транзит», проте вона надала усі необхідні документи та заявила режим «тимчасове ввезення». Ствердив, що позивачем не було надано жодної митної декларації, а в ЄАІС ДМСУ не виявлено інформації щодо заявлення позивачем режиму «тимчасового ввезення». Також вказав на відсутність документів, які б підтверджували комерційне використання автомобіля марки ««Mercedes», р.н. WM5277А, а саме, платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів. Крім того, вважає висновок позивача про те, що правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, є закінченим на одинадцятий день, безпідставним та необґрунтованим. Так, листом Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99- 99-24-03-09-17 розяснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення. Враховуючи наведене, правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, є триваючим, у звязку із чим є формально закінченим з моменту його субєктивного офіційного виявлення під час здійснення митних процедур 07.04.2017, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення. Відтак, позивача підставно та правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою в справі про порушення митних правил №1073/20900/17 від 19.06.2017, винесеною в.о. начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_6, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн.

За змістом вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винною в тому, що вона 07.04.2017 близько 11:00 год. вїхала в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС на автомобілі марки ««Mercedes», VIN WDB1680081J355658, р.н. WM5277А. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України, виявилось, що ОСОБА_2 22.04.2016 через пункт пропуску «Шегині - Медик» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезла на митну територію України вказаний автомобіль без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений ст. 95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб). Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля станом на 07.04.2017.

Зазначене правопорушення зафіксовано протоколом про порушення митних правил №1073/20900/17 від 07.04.2017.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу та без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 ст. 381 Митного кодексу України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, які постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України без письмового декларування та внесення грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з главою 55 p. XII Митного кодексу України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обовязковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобовязання, застосування заходів гарантування тощо).

З матеріалів справи вбачається, що в наданих позивачем поясненнях з причин не вивезення нею автомобіля у встановлений Митним кодексом України строк за межі митної території України, остання вказала, що причиною тому є те, що інспектором митниці під час пропуску 22.04.2016 на митну територію України ввезеного нею службового автомобіля, такий постановлено як тимчасово ввезений для комерційного використання в режимі «транзит», проте вона надала усі необхідні документи та заявила режим «тимчасове ввезення».

Разом з тим, як встановлено з оскаржуваної постанови та підтверджується поясненнями представника відповідача, до митного контролю позивач не надала жодної митної декларації, а в ЄАІС ДМСУ не виявлено інформації щодо заявлення позивачем під час ввезення 22.04.2016 автомобіля митного режиму «тимчасове ввезення». Такі докази не надані позивачем ні під час складення протоколу про порушення митних правил, ні суду при розгляді даної справи.

За наведених обставин, вищевказаний транспортний засіб ввезено позивачем на митну територію України в митному режимі «транзит», що також підтверджується витягом з АСМО «Інспектор 2006».

За положеннями статей 90, 93 МК України товари, транспортні засоби, комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

Частиною 1 ст. 95 МК України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб). До строків, зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Митного кодексу України, у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобовязаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що позивач у період з 22.04.2016 до 07.04.2017 з приводу дії вказаних вище обставин до відповідача не зверталася.

Натомість матеріали справи містять інформацію, що станом на 07.04.2017 впродовж року позивач притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень.

Частиною 3 ст. 470 Митного кодексу України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Нормами Митного кодексу України встановлено, що транспортні засоби особистого користування входять в категорію товари, а переміщення товарів громадянами з метою транзиту здійснюється з дотриманням строків, передбачених ст. 95 МК України. В свою чергу, транспортні засоби комерційного призначення не належать до товарів та не можуть бути пропущеними смугою руху «зелений коридор».

Як підтверджується матеріалами справи, автомобіль, яким керувала позивач, 22.04.2016 переміщувався саме смугою руху «зелений коридор».

Положеннями ч. 1 ст. 105 МК України визначено, що у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках В.1-В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасово ввезені на митну територію України транспортні засоби комерційного призначення підлягають вивезенню без внесення в їх конструкцію будь-яких змін (без урахування природного зношення, витрати пально-мастильних матеріалів та необхідного ремонту). Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 189 МК України).

Частиною 1 ст. 110 МК України передбачено, що забезпечення дотримання вимог митного режиму тимчасового ввезення здійснюється шляхом: застосування міжнародного митного документа (книжки А.Т.А. або книжки CPD), що містить чинну міжнародну гарантію сплати митних платежів, встановлених законом на імпорт товарів; надання фінансової гарантії у порядку, передбаченому розділом X цього Кодексу. При цьому, гарантія дотримання вимог митного режиму тимчасового ввезення не вимагається, зокрема, щодо транспортних засобів комерційного призначення (п. 8 ч. 3 ст. 110 цього Кодексу).

Пунктом 59 ч. 1 ст. 4 МК України визначено поняття транспортного засобу комерційного призначення, яким є будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

В свою чергу, транспортними засобами особистого користування є наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно (п. 60 ч. 1 ст. 4 МК України).

Відповідно до п.п. b, с ст. 1 глави 1 Додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 р.) комерційне використання транспортних засобів означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів, а приватне використання перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

Аналіз вищенаведених норм Митного кодексу України та Конвенції дає підстави вважати, що транспортні засоби, які тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-резидентами в службових цілях, а не для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів через митний кордон України, не відносяться до транспортних засобів комерційного призначення.

З огляду на викладене, є необґрунтованими покликання позивача на ввезення нею 22.04.2016 транспортного засобу на митну територію України в митному режимі «тимчасового ввезення» та на те, що автомобіль марки «Mercedes», VIN WDB1680081J355658, р.н. WM5277А, є транспортним засобом комерційного призначення.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, ОСОБА_2 при ввезенні 22.04.2016 вказаного автомобіля смугою руху «зелений коридор» ввезла транспортний засіб як фізична особа в режимі «транзит», оскільки будь-який інший митний режим передбачає обовязкове письмове декларування транспортного засобу, що зареєстрований в іншій державі, та виконання інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України. Оскільки позивач цих вимог не дотрималася, при ввезенні автомобіля не представила належних доказів, які б підтверджували комерційне використання такого, відтак, підстав для визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування немає. Інші доводи сторони позивача вказаних висновків суду не спростовують.

Окрім цього, не заслуговують на увагу доводи позивача про порушення відповідачем строків притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення митних правил з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 252 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Встановлено, що перевищення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу, не є підставою для завершення митного режиму «транзит», а предмети, після перевищення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу не можуть використовуватися для вільного обігу на митній території України, оскільки такі не поміщені в митний режим імпорту згідно глави 13 МК України. Після спливу зазначених строків такі продовжують перебувати на митній території України з порушенням умов митного режиму «транзит» тобто із порушенням законодавства, що свідчить про триваючий характер правопорушення.

Отже, днем виявлення такого правопорушення є фіксація в протоколі про порушення митних правил, а тому в силу ст. 467 МК України строк накладення адміністративного стягнення обчислюється саме з дня виявлення.

Матеріали справи свідчать, що правопорушення, за яке ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності полягає в порушенні нею строку транзитного перевезення транспортного засобу, встановленого п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України, який згідно з протоколом про порушення митних правил митним органом виявлено 07.04.2017, відтак відповідачем правомірно притягнуто позивача до відповідальності в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України, а тому, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 160-163,167 КАС України,-

постановив:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: