Справа № 162/15/17
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13.10.2017 Справа № 162/15/17
Унікальний № 162/15/17
Провадження № 2-а/756/188/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 жовтня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Шецкіної О.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 УПП в м. Луцьку Цигульова Сергія Юрійовича про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідач 02 січня 2017 року протиправно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої позивач порушив вимоги ПДР, а саме керуючи автомобілем, користувався засобом зв'язку (мобільним телефоном), тримаючи його в руці. Позивач зазначив, що постанова була винесена протиправно, адже позивач під час руху автомобіля не користувався мобільним телефоном.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав письмові заперечення, в яких просив у позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

02 січня 2017 року відповідач інспектор роти №4 УПП в м. Луцьку Цигульов Сергій Юрійовичсклав постанову № 861247про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що позивач в м. Луцьк, керуючи автомобілем, користувався засобом зв'язку (мобільним телефоном), тримаючи його в руці (а.с.5).

Відповідно до ст. 71 КАС України, яка регламентує питання доказування у адміністративному процесі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На вимогу вищевказаних норм законодавства відповідачем надано суду відеозапис з місця вчинення адміністративного правопорушення позивачем 02.01.2017, який здійснено на нагрудний відеореєстратор відповідача (а.с.23).

Із зазначеного відеозапису вбачається, що після зупинки автомобіля позивача, останній визнав ті обставини, що користувався мобільним телефоном під час руху (а.с.23).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, зокрема пояснення сторін, дані, викладені в оскаржуваній постанові, суд критично ставиться до пояснень позивача щодо не користування мобільним телефоном під час керування автомобілем та відсутності в його діях порушень ПДР України. Зокрема суд вважає, що такі пояснення дані позивачем з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його пояснення у позовній заяві повністю спростовуються наданими поясненнями при складанні спірної постанови, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції.

Про обґрунтованість притягнення позивача до відповідальності за ст.122 КУпАП, також вказує те, що матеріали справи не містять будь-які дані, які б спростовували доводи, викладені в оскаржуваній постанові. При розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем були належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, зокрема враховані пояснення правопорушника, дотримані вимоги ст.ст. 251, 254, 256, 280 КУпАП, правильно визначено статтю, якою нормою закону передбачено відповідальність за вчинення такого правопорушення та застосовано стягнення в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 122, 247, 251, 254, 256, 280, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 11, 70, 71, 72, 105, 128, 161, 162, 163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя