Справа № 141/597/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 141/597/17

Головуючий у 1-й інстанції: Круглик В.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

17 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Онофрійчука Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 18 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про визнання протиправними дії Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та про зобов'язання відповідача вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 29.06.2017 звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправними дії Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням сум матеріальних допомог та індексації заробітної плати, з якої нараховується розмір пенсії;

- зобов'язати Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в сумі 19379 грн. 06 коп. відображеної в довідці № 200/06-44/04 від 09.03.2017, виданій Іллінецьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області, відповідно до законодавства з дати призначення пенсії - 09.07.2010;

- стягнути з Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь позивача 640 грн. судового збору.

Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 18.07.2017 позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з якої нараховується розмір пенсії.

Зобов'язано Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, включивши в заробіток для обчислення призначеної пенсії розмір виплат за останні 60 календарних місяці роботи, згідно довідки Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 09.03.2017 № 200/06-44/04, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески, виходячи з розміру 80 % заробітної плати з урахуванням проведених виплат з дати призначення пенсії - 09.07.2010.

Стягнуто з бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник відповідача судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Позивач заперечила проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 09.07.2010 призначена пенсія за віком, відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 номер посвідчення НОМЕР_1, заявою про призначення пенсії від 09.07.2010 та розпорядженням №119561 від 16.07.2010.

16.03.2017 позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій просить провести перерахунок її пенсії, за довідкою від 09.03.2017 № 200/06-44/04, виданою Іллінецьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області, включивши матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та суму індексації.

Згідно довідки № 200/06-44/04 від 09.03.2017 виданої Іллінецьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області, доданої до заяви про перерахунок пенсії до складових заробітної плати позивача за останні 60 календарних місяці роботи, на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування належать, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація у сумі 19379 грн. 06 коп.

30.05.2017 листом Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 200/06-44/04 у перерахунку пенсії позивачу було відмовлено, посилаючись на те, що при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця включаються лише складові заробітної плати, передбачені ст. 33 Закону України "Про державну службу" та постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії".

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок прийняття постанови правлінням Пенсійного фонду України "Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 30.10.2008 № 19-11, яку визнано такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, було порушено право позивача на одержання своєчасно сум пенсії у повному її розмірі, тому вказана позовна вимога підлягає задоволенню, а перерахунок пенсії має бути здійснений з 09.07.2010, з урахуванням проведених виплат.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР (далі - Закон № 108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 Закону № 108/95-ВР в структуру заробітної плати, до якої входить: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 ст. 33 Закону № 3723-XII вказано, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та грошова винагорода за вислугу років входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) врегульовані види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону № 1788-XII передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"- максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були сплачені страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування входять до складу заробітку для обчислення пенсії.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки з наданої позивачем довідки вбачається, що на суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому ці суми мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Так, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам статті 41 Закону № 1058-IV та статті 66 Закону № 1788-XII, які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України "Про державну службу", який щодо спірних правовідносин є загальним.

Матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, входили до системи оплати праці державного службовця, які повинні враховуватись при призначенні йому пенсії.

Крім того, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України в постановах від 20.02.2012 у справі 21-430а11, від 28.05.2013 у справі № 21-97а13.

Згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог, однак при цьому неправильно визначив дату, з якої підлягає захисту порушене право позивача.

Частиною 2 ст. 99 КАС України зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем пропущено встановлений ст. 99 КАС шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.

Оскільки позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом з пропуском строку звернення до суду та не навела поважних причин пропуску строку за період з часу призначення їй пенсії - 09.07.2011 до 28.12.2016, то позовні вимоги поза межами строку звернення до адміністративного суду, тобто до 28.12.2016, слід залишити без розгляду.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що положення статті 87 Закону № 1788-XII не підлягають застосуванню до заявлених позовних вимог, адже приписи цієї норми регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ. Натомість в спірних правовідносинах застосуванню підлягають статті 99, 100 КАС, оскільки у справі, що розглядається, право позивача на отримання цих сум пенсій відповідачем визнано не було, що і стало підставою звернення до суду.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 10.12.2013 у справі №21-329а13.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, про те, що у адміністративний позов слід задовольнити частково.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, відповідно до ст. 94 КАС України, на користь ОСОБА_2 (ідент. НОМЕР_3, АДРЕСА_1 ) підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (, вул. Соборна,27, м. Іллінці, 22700) сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень 00 копійок) відповідно до квитанції №0.0.796007149.1 від 29.06.2017.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 18 липня 2017 року - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з якої нараховується розмір пенсії.

Зобов'язати Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, включивши в заробіток для обчислення призначеної пенсії розмір виплат за останні 60 календарних місяці роботи, згідно довідки Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 09 березня 2017 року №200/06-44/04, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески, виходячи з розміру 80 відсотків заробітної плати з урахуванням проведених виплат з 29 грудня 2016 року.

Адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 09 липня 2010 року по 28 грудня 2016 року - залишити без розгляду.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 жовтня 2017 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.