Справа № 803/1212/17
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року Справа № 803/1212/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_2 державної реєстрації Луцької районної державної адміністрації Волинської області, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 сільська рада, Державне підприємство «Експерементально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України» про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Волинській області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_2 державної реєстрації Луцької районної державної адміністрації Волинської області, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 сільська рада, Державне підприємство «Експерементально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України» про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень комунальної власності на земельні ділянки: рішення №23196618 від 28.07.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1526; площею 103,2398 га); рішення №24733639 від 24.09.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1527; площею 10,0285 га); рішення №24735540 від 24.09.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1531; площею 7,6476 га); рішення №24731997 від 24.09.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1534; площею 28,8489 га); рішення №24722887 від 24.09.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1528; площею 6,8458 га); рішення №24719838 від 24.09.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1533; площею 17,908 га); рішення №23200492 від 28.07.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1532; площею 1,1851 га); рішення №22663010 від 07.07.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1485; площею 5,0596 га); рішення №23203591 від 28.07.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1484; площею 16,1657 га); рішення №23208331 від 28.07.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1530; площею 13,6819 га); рішення №24730028 від 24.09.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1529; площею 22,6999 га), зобов'язання ОСОБА_2 державної реєстрації Луцької районної державної адміністрації зареєструвати право власності за державою на вказані земельні ділянки.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.10.2017 року позовну заяву Першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Волинській області в частині позовних вимог до ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області залишено без розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження №0000068 від 29.06.2017 року за фактом вчинення службової недбалості посадовими особами реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції щодо внесення недостовірних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в результаті чого змінено форму власності 11 земельних ділянок, площею 233 га, які перебувають у користуванні ДП «ЕДГ «Еліта», за ознаками кримінального правопорушення, і передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Так, на підставі договору від 24.06.2014 року №465 та рішення Рокинівської селищної ради від 13.02.2014 року №36/12 ДП «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ДП «ЕДГ «Еліта» в межах населених пунктів Рокинівської селищної ради для ведення дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства загальною площею 233,3108 га.

Зазначена документація затверджена рішенням Рокинівської селищної ради від 18.12.2014 року №43/15 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок ДП ЕДГ «Еліта».

В подальшому, на підставі заяви та поданих документів представника зазначеного підприємства, державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 прийнято рішення та проведено державну реєстрацію права комунальної власності на 11 земельних ділянок.

Після чого, на підставі заяви та поданих документів державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції у Волинській області прийнято рішення та проведено державну реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та видано витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права на 11 земельних ділянок про право постійного користування зазначеними земельними ділянками за ДП ЕДГ «Еліта»

Відповідно до Статуту ДП «ЕДГ «Еліта» підприємство засноване на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України, як органу управління державним майном.

Таким чином, земельні ділянки, які надані в постійне користування ДП «ЕДГ «Еліта», є державною власністю.

В той же час, згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельних ділянок державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 зазначено Рокинівську селищну раду та зареєстровано форму власності як комунальну.

Перший заступник керівника Луцької місцевої прокуратури вважає, що державний реєстратор, в порушення вимог чинного законодавства, не перевіривши належним чином подані документи, невірно визначив форму власності земельних ділянок, внаслідок чого порушено інтереси держави, оскільки з її власності вибули земельні ділянки площею 233,3108 га.

Таким чином, дії державного реєстратора по державній реєстрації права комунальної власності на зазначені земельні ділянки, а не державної та прийняття рішення про державну реєстрацію права власності вчинені державним реєстратором вважає протиправними,

Просить суд визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень комунальної власності на вказаних вище 11 земельних ділянок та зобов'язати ОСОБА_2 державної реєстрації Луцької районної державної адміністрації зареєструвати право власності за державою на вказані земельні ділянки

Прокурор та представник ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Волинській області, подали клопотання про слухання справи без їхньої участі, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної реєстрації Луцької районної державної адміністрації Волинської області та представник третьої особи ОСОБА_3 сільської ради, подали клопотання про слухання справи без їхньої участі.

Представник третьої особи ДП «ЕДГ «Еліта» у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Частина 1 статті 17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Прокуратурою Волинської області під час опрацювання інформації Управління захисту економіки у Волинській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які надійшли до прокуратури області 13.09.2016 року, виявлено порушення Шацькою районною радою вимог законодавства, що регулює встановлення і зміну меж населеного пункту. За результатами вивчення зазначених матеріалів прокуратурою області 14.09.2016 року внесено відомості в ЄРДР за №0000216 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження №0000068 від 29.06.2017 року за фактом вчинення службової недбалості посадовими особами реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції щодо внесення недостовірних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в результаті чого змінено форму власності 11 земельних ділянок, площею 233 га, які перебувають у користуванні ДП «ЕДГ «Еліта», за ознаками кримінального правопорушення, і передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

В ході досудового розслідування прокуратурою встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області 06.06.2017 року проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства ДП «ЕДГ «Еліта», за результатами проведення якої складено акт №57-ДК.

В ході проведення перевірки встановлено, що на підставі договору від 24.06.2014 року №465 та рішення Рокинівської селищної ради від 13.02.2014 року №36/12 ДП «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ДП «ЕДГ «Еліта» в межах населених пунктів Рокинівської селищної ради для ведення дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства загальною площею 233,3108 га.

Зазначена документація затверджена рішенням Рокинівської селищної ради від 18.12.2014 року №43/15 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок ДП «ЕДГ «Еліта».

В подальшому, на підставі заяви та поданих документів представника зазначеного підприємства, державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 прийнято рішення та проведено державну реєстрацію права комунальної власності на 11 земельних ділянок.

Після чого, на підставі заяви та поданих документів державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції у Волинській області прийнято рішення та проведено державну реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та видано витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права на 11 земельних ділянок про право постійного користування зазначеними земельними ділянками за ДП «ЕДГ «Еліта»

Згідно наказу Національної академії аграрних наук України №22 від 28.01.2011 року ДП «ЕДГ «Еліта» є правонаступником землі, майна, майнових і немайнових прав і зобов'язань Державного підприємства «Дослідне господарство «Рокині» Волинського інституту агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук.

Відповідно до Статуту ДП «ЕДГ «Еліта» підприємство засноване на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України, як органу управління державним майном.

Таким чином, земельні ділянки, які надані в постійне користування ДП «ЕДГ «Еліта», є державною власністю.

В той же час, згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельних ділянок державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 зазначено Рокинівську селищну раду та зареєстровано форму власності як комунальну.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, які сформовані із земель державної чи комунальної власності, здійснюється після затвердження в порядку, встановленому Земельним кодексом України, документації із землеустрою, за якою здійснено таке формування, одночасно із державною реєстрацією похідного речового права на такі земельні ділянки (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут), крім випадків, коли рішенням відповідного органу про затвердження документації із землеустрою передбачено здійснення державної реєстрації переходу права власності на земельні ділянки (ч.3 ст. 4-1 Закону, п.44 Постанови).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Аналіз наведеного дає підстави вважати, що до кола повноважень державного реєстратора входить дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження, а також встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Крім того, саме зазначені положення Закону встановлюють межі дослідження наведених юридичних фактів. Цими межами і є подані документи та права, які з них виникають.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об'єктів у комунальну власність.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» передбачено, що у державній власності залишаються: розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Як встановлено судом, представником ДП «ЕДГ «Еліта» державному реєстратору до заяв про реєстрацію права власності та права постійного користування вказаними земельними ділянками додавались документи, які підтверджують державну форму власності підприємства, зокрема виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців тощо.

Таким чином, державний реєстратор, в порушення вимог чинного законодавства, не перевіривши належним чином подані документи, невірно визначив форму власності земельних ділянок, внаслідок чого порушено інтереси держави, оскільки з її власності вибули земельні ділянки площею 233,3108 га.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії державного реєстратора по державній реєстрації права комунальної власності на зазначені земельні ділянки, а не державної та прийняті рішення про державну реєстрацію права власності вчинені державним реєстратором є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 року №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Зазначеною постановою також було внесено відповідні зміни у Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року №228, якими визначено, що Мін'юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року №1707/5 (втратив чинність 16.12.2016) районні, районні у містах, міські (міст обласного?значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції (далі - управляй юстиції) є територіальними органами Міністерства юстиції України (далі Мін'юст). Управління юстиції підпорядковуються Мін'юсту та безпосередню Головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстицц України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні територіальні управління юстиції).

Реєстраційні служби входили до складу районних, районних у містах міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року №99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток надання безоплатної правової допомоги» постановлено зокрема ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком (по Волинській області зокрема Луцьке районне управління юстиції Волинської області).

На виконання даної постанови Міністерством юстиції України видано наказ від 01.03.2016 року №572/5 «Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції».

Ліквідація районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції проведена без правонаступництва.

Відповідно до п.1 розпорядження Кабінету Міністрів України №124-р від 24.02.2016 року «Про припинення надання адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців деякими органами державної реєстрації, утвореними Міністерством юстиції» підтримано пропозицію Міністерства юстиції та припинено надання утвореними ним органами державної реєстрації адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців.

З 01 травня 2016 року припинено надання адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно територіальними органами юстиції, в тому числі Луцьким районним управлінням юстиції Волинської області.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 6, 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять, в тому числі суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації. До повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав.

Враховуючи те, що рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції про державну реєстрацію права комунальної власності на 11 земельних ділянок підлягають скасуванню та як встановлено судом на даний час органом, уповноваженим на проведення державної реєстрації прав та ведення Державного реєстру прав є ОСОБА_2 державної реєстрації Луцької районної державної адміністрації, тому суд приходить до висновку про зобов'язання ОСОБА_2 державної реєстрації Луцької РДА внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права комунальної власності та зареєструвати право власності за державою на 11 земельних ділянок загальною площею 233,3108 га, які перебувають в постійному користуванні ДП «ЕДГ «Еліта».

Відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадян або держави в суді.

Частиною 2 ст. 60 КАС України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що з метою представництва інтересів держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягають порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою та третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

В силу норми абзац 2 ч. 2 ст. 60 КАС України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно рішення Конституційного суду від 08.04.1999 року №3-рп/1999 прокурор або його заступник в кожному конкретному випадку самостійно визначає і обґрунтовує в чому саме відбулося порушення матеріальних та інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» відповідно до вказаного рішення Конституційного Суду України слід розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваженя органу виконавчої влади.

Про правовий висновок щодо порядку здійснення представництва органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах, запровадженого Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) від 13.03.2017 №5 щодо повноважень прокурора при зверненні до суду з позовами в інтересах держави зазначено наступне, що положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України не містить вказівки на певну «монополію» прокуратури на представництво інтересів інших осіб. Така «монополія» закріплена у Конституції України за адвокатурою (частина четверта статті 131-2 Конституції України) шляхом вжиття терміна «виключно». Цей самий термін є ключовим у нормі підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, із чого впливає, що основне призначення цієї норми - визначення порядку впровадження саме адвокатської монополії на представництво інших осіб у суді; прокуратура згадується у цій нормі лише остільки, оскільки прокурорське представництво є винятком із адвокатської «монополії». Тому строки впровадження положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України про прокурорське представництво визначаються не підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, а загальною нормою пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1401, відповідною до якої цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. З огляду на те, що Закон № 1401 був опублікований 29 червня 2016 року, пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Отже, якщо інтереси держави вимагатимуть захисту прав певного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, то представництво такого органу в судах здійснюється через прокурора з 30 вересня 2016 року.

Якщо ж прокурор не вбачатиме, що інтереси держави вимагають захисту прав певного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, то представництво інтересів такого органу до 1 січня 2020 року можливе через будь-яку іншу особу, яка за законом має право на надання правової допомоги. Після 1 січня 2020 року представництво інтересів такого органу в суді може здійснювати лише адвокат.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до ч. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року №333 Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане, завданням якого є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Таким чином, органом, уповноваженим на розпорядження спірними земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, яким з моменту встановлення порушень вимог законодавства державним реєстратором Луцького РУЮ не вжито жодних заходів щодо звернення до суду з позовом про реєстрацію земельних ділянок за державою, що є підставою представництва прокуратурою в суді інтересів держави з метою їх захисту.

Згідно зі статтею 99 КАС для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, обчислення якого починається з дня виникнення підстав, що дають право на таке звернення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Луцькій місцевій прокуратурі про порушення державним реєстратором вимог чинного законодавства стало відомо в ході розслідування кримінального провадження №0000068 від 29.06.2017 року за фактом вчинення службової недбалості посадовими особами реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції щодо внесення недостовірних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в результаті чого змінено форму власності 11 земельних ділянок, площею 233 га, які перебувають у користуванні ДП «ЕДГ «Еліта», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Про порушення, допущені державним реєстратором, позивачу ОСОБА_1 управлінню Держгеокадастру у Волинській області стало відомо за результатами проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства ДП «ЕДГ «Еліта», за результатами проведення якої складено акт №57-ДК від 06.06.2017 року.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що прокурором при зверненні до суду з даним позовом, строк звернення встановлений статтею 99 КАС України, пропущено не було так як прокурор не мав можливості дізнатись про прийняті державним реєстратором рішення.

Відтак, суд приходить до висновку про дотримання прокурором строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень комунальної власності на вказаних вище 11 земельних ділянок та зобов'язання відділу державної реєстрації Луцької районної державної адміністрації зареєструвати право власності за державою на вказані земельні ділянки

Керуючись статтями 11, 17, 71, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень комунальної власності на земельні ділянки:

рішення №23196618 від 28.07.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1526; площею 103,2398 га);

рішення №24733639 від 24.09.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1527; площею 10,0285 га);

рішення №24735540 від 24.09.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1531; площею 7,6476 га);

рішення №24731997 від 24.09.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1534; площею 28,8489 га);

рішення №24722887 від 24.09.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1528; площею 6,8458 га);

рішення №24719838 від 24.09.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1533; площею 17,908 га);

рішення №23200492 від 28.07.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1532; площею 1,1851 га);

рішення №22663010 від 07.07.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1485; площею 5,0596 га);

рішення №23203591 від 28.07.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1484; площею 16,1657 га);

рішення №23208331 від 28.07.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1530; площею 13,6819 га);

рішення №24730028 від 24.09.2015 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1529; площею 22,6999 га).

Зобов'язати ОСОБА_2 державної реєстрації Луцької районної державної адміністрації зареєструвати право власності за державою на земельні ділянки:

№:02:001:1526, площею 103,2398 га;

№:02:001:1527, площею 10,0285 га;

№:02:001:1531, площею 7,6476 га;

№:02:001:1534, площею 28,8489 га;

№:02:001:1528, площею 6,8458 га;

№:02:001:1533, площею 17,908 га;

№:02:001:1532, площею 1,1851 га;

№:01:001:1485, площею 5,0596 га;

№:01:001:1484, площею 16,1657 га;

№:02:001:1530, площею 13,6819 га;

№:02:001 ;1529, площею 22,6999 га.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 18 жовтня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич