Справа № 812/509/17
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/509/17

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

суддів: Кисельової Є.О.,

Чернявської Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

та

представників сторін:

від позивача - Гамова В.В.,

від відповідача - Сухової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська автотранспортна компанія - 0777» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу від 10.02.2017 № 126,-

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська автотранспортна компанія - 0777» (далі - Позивач, ТОВ «ЛАТК-0777») до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 10.02.2017 № 126.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.08.2015 Позивач отримав дозволи терміном дії з 29.08.2015 по 28.08.2020 для здійснення перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування Київ-Черкаси. 17 лютого 2017 року на адресу Позивача надійшов лист Укртрансбезпеки з повідомленням про позбавлення Позивача на підставі наказу від 10.02.2017 № 126 дозволів на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування Київ-Черкаси. Жодного документу, на підставі якого було прийнято рішення про позбавлення дозволів, Відповідач не направив.

Просив визнати протиправним та скасувати наказ від 10.02.2017 № 126.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Пояснив, що до моменту укладання договору від 30.11.2016 № 30-1/11-16 «Про надання послуг автостанцією перевізнику» з приватним підприємством «Торговий дім «Везувій Інвестмент 2010» (т. 2 а.с 14), якому належить автостанція в м. Києві, рейси не виконувались. Додатково пояснив, що перевезення розпочалось лише з 30.11.2016, однак не може достеменно пояснити кількість наданих послуг з перевезення, але на момент прийняття Відповідачем рішення про скасування дозволу договір з автостанцією був укладений та рейси виконувались. Стверджував, що Відповідач не перевірив належним чином виконання умов дозволу, не врахував факт здійснення рейсів на момент прийняття оскарженого рішення. Зазначив, що договір укладався лише з автостанцією в м. Києві та не укладався з автостанцією в м. Черкаси, куди повинні були приходити автобуси. На підтвердження факту виконання перевезень надав дорожні листи, зазначивши, що вони збереглись лише частково, оскільки не передбачено їх зберігання (т.2 а.с. 153 - 238). При цьому не зміг пояснити чому дорожні листи та інформація приватного підприємства «Торговий дім «Везувій Інвестмент 2010» містять лише інформацію про АС «Київ-Черкаси» та не містять інформації про рейси в зворотному напрямку. Також зазначив, що надані на підтвердження факту виконання рейсів квитки містять лише інформацію про номер рейсу, станцію відправлення, дату продажу, та не містять інформацію про дату рейсу та його фактичне виконання.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав заперечення на адміністративний позов (т.1 а.с. 74-78), в обґрунтування зазначив, що на адресу Відповідача надійшов лист всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська асоціація автомобільних перевізників», в якому зазначалось, що Позивач не приступив до виконання маршрутів Київ-Черкаси. Територіальним Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області та Київським міжрегіональним управлінням було здійснено перевірку виконання рейсів Позивачем. За результатами перевірки встановлено, що Позивач не виконує перевезення пасажирів з 29.08.2016. Враховуючи результати перевірки і встановлення систематичного порушення умов дозволів, наданих Позивачу, наказом від 10.02.2017 Відповідач позбавив Позивача дозволів та призначив ТОВ «Сервіс-Авто-2005» на самостійне виконання маршрутів Київ-Черкаси. Відповідач вважає, що видаючи оскаржуваний наказ, діяв в межах повноважень та відповідно до чинного законодавства, а рішення є правомірним та прийнятим на підставі підтверджених фактів.

Просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи, викладені в запереченні, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Луганська автотранспортна компанія - 0777» (), зареєстроване юридичною особою (а.с. 13-16).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Відповідно до пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті на виконання наказу від 27.07.2015 № 291 видані Позивачу дозволи:

- від 28.08.2015 серії УП № 001879 на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування номер рейсу № 609/610 Київ - Черкаси, самостійно, термін дії - з 29.08.2015 по 28.08.2020 (т.1 а.с. 6);

- від 28.08.2015 серії УП № 001880 на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування номер рейсу № 631/632 Київ - Черкаси, самостійно, термін дії - з 29.08.2015 по 28.08.2020 (т.1 а.с. 7);

- від 28.08.2015 серії УП № 001881 на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування номер рейсу № 643/644 Київ - Черкаси, самостійно, термін дії - з 29.08.2015 по 28.08.2020 (т.1 а.с. 8);

- від 28.08.2015 серії УП № 001882 на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування номер рейсу № 649/650 Київ - Черкаси, самостійно, термін дії - з 29.08.2015 по 28.08.2020 (т.1 а.с. 9).

Таким чином, з 29.08.2015 Позивач отримав право на здійснення зазначених перевезень.

Згідно з пунктом 16 умов дозволів на перевезення пасажирів визначено, що регулярність виконання рейсів повинна бути не нижче 90 відсотків від запланованої щомісячно.

Пунктом 18 дозволів серед умов для позбавлення дозволу зазначено у тому числі невиконання пункту 16 дозволу.

10.02.2017 наказом № 126 «Про позбавлення дозволів та призначення перевізника» Позивача позбавлено дозволів серії УП № 001879, серії УП № 001880, серії УП № 001881, серії УП № 001882 на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування Київ - Черкаси та призначено перевізника ТОВ «Сервіс-Авто-2005», який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на самостійне виконання маршрутів Київ - Черкаси рейсів № 609/610, № 631/632, № 643/644, № 649/650 (т.1 а.с. 25-26, далі - наказ № 126,), про що Відповідач листом від 10.02.2017 № 323/02/14-17 повідомив Позивача (т.1 а.с. 10).

20.10.2016 до Державної служби України з безпеки на транспорті від Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська асоціація автомобільних перевізників» (далі - ВГО «ВААП») надійшов лист № 86, яким повідомлено Відповідача, що за інформацією ПАТ «Черкаське обласне підприємство автобусних станцій» ТОВ «ЛАТК-0777» так і не приступило до виконання міжобласного маршруту загального користування «Київ-Черкаси», у зв'язку з чим просила позбавити ТОВ «ЛАТК-0777» дозволів на перевезення пасажирів на зазначеному маршруті та призначити перевізника, який зайняв друге місце - ТОВ «Сервіс-Авто-2005» (т.1 а.с. 126).

14.11.2016 Головою Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до пункту 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті з метою опрацювання листа ВГО «ВААП» від 20.10.2016 № 86 стосовно питань обслуговування перевізником ТОВ «ЛАТК-0777» рейсів №№ 609/610, 631/632, 643/644, 649/650 на маршруті Київ - Черкаси надано окреме доручення Київському міжрегіональному управлінню Укртрансбезпеки, Управлінню Укртрансбезпеки у Черкаській області здійснити перевірку виконання зазначених рейсів, додатково отримати від підприємств автобусних станцій інформацію щодо регулярності виконання рейсів за останні шість місяців (т.1 а.с. 125).

28.11.2016 на виконання окремого доручення Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області відповіддю № 38/04-1898 повідомило про проведення рейдових перевірок виконання рейсів №№ 609/610, 631/632, 643/644, 649/650 «Київ» - «Черкаси», в ході яких працівниками Управління встановлено, що перевізник ТОВ «ЛАТК-0777» з 29.08.2015 не виконує дані рейси, що також підтверджується інформацією, отриманою від ПАТ «Черкаське обласне підприємство автобусних станцій» (т.1 а.с. 89).

16.12.2016 на виконання окремого доручення Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки надало відповідь № 17/659-16вих, в якій зазначило, що згідно відповіді, отриманої від ПП «Торговий Дім «Везувій Інвестмент 2010», керівництвом ТОВ «ЛАТК-0777» здійснювались спроби укладання договору з автостанцією АС «Київ», що підпорядковується ПП «Торговий Дім «Везувій Інвестмент 2010», та початку перевезень пасажирів на вищевказаному маршруті відповідно до дозвільних документів. Однак керівництвом ПП «Торговий Дім «Везувій Інвестмент 2010» було відмовлено в укладанні договору на автостанційне обслуговування. Пасажири за маршрутом Київ АС «Київ» - «Черкаси» з відправленням на АС «Київ» обслуговуються автомобільними перевізниками та іншими самозайнятими перевізниками без дозвільних на те документів (т.1 а.с. 91).

Між сторонами існує спір щодо наявності у Відповідача підстав для прийняття Наказу № 126 та відповідно його правомірності.

На вимогу суду Позивач надав договір від 30.11.2016 № 30-1/11-16 «Про надання послуг автостанцією перевізнику» (т.2 а.с 14, далі - Договір № 30,), та затверджені в установленому порядку розклади маршрутів (т. 2 а.с 31-34), згідно із якими рейси повинні виконуватись щоденно.

З урахуванням пояснень представників сторін та наявної інформації, зазначеної в листі Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області від 28.11.2016 та листі приватного підприємства «Торговий дім «Везувій Інвестмент 2010» від 12.09.2017 № 12/09-17-1 (т.1 а.с. 27, т.2 а.с. 103), сторонами визнано, що до моменту укладання Позивачем договору № 30 перевізником ТОВ «ЛАТК-0777» рейси 609/610, 631/632, 643/644, 649/650 на маршруті Київ - Черкаси не виконувались.

Між сторонами, у тому числі, існує спір щодо виконання рейсів після 30.11.2016 та на момент прийняття оскаржуваного наказу.

На виконання вимог ухвали суду від 19.09.2017, статей 11, 71 КАС України приватним підприємством «Торговий Дім «Везувій Інвестмент 2010» наданий лист від 29.09.2017 № 29/09-17-2, в якому зазначена інформація про кількість рейсів виконаних Позивачем за період з 30.11.2016 по 10.02.2017 (т.2 а.с 118-187).

Відповідно до інформації, зазначеної в листі від 29.09.2017 № 29/09-17-2, з урахуванням розкладів маршрутів перевізником - ТОВ «ЛАТК-0777», повинно було виконувати рейси 609/610, 631/632, 643/644, 649/650 на маршруті Київ - Черкаси з плановим коефіцієнтом регулярності в грудні 2016 року - 124%, в січні 2017 року - 124%, в лютому 2017 року - 40%.

Сторони не оспорюють обов'язок виконати перевезення пасажирів за маршрутом Київ - Черкаси з такою регулярністю.

Згідно з інформацією приватного підприємства «Торговий Дім «Везувій Інвестмент 2010», фактична ж регулярність виконання Позивачем рейсів склала: в грудні 2016 року - 13% від запланованої, в січні 2016 року - 39%, в лютому 2017 року - 17%.

Зазначена регулярність виконання рейсів у відсотковому розрахунку відповідно складає:

- грудень 2016 року: 13% (відсоток фактичного виконання рейсів) х 100% : 124% (плановий відсоток виконання рейсів) = 10,48% - виконаний відсоток від запланового;

- січень 2017 року: 39% (відсоток фактичного виконання рейсів) х 100% : 124% (плановий відсоток виконання рейсів) = 31,45% - виконаний відсоток від запланованого;

- лютий 2017 року: 17% (відсоток фактичного виконання рейсів) х 100% : 40 (плановий відсоток виконання рейсів) = 52,5% - виконаний відсоток від запланованого.

Таким чином фактична регулярність виконання рейсів у кожному із наведених місяців складає менш 90% від запланованої щомісячно, як того вимагають умови дозволів на перевезення пасажирів, та свідчить про невиконання Позивачем вимог пункту 16 дозволів на перевезення пасажирів.

Надані Позивачем 15 дорожніх листів (т.2 а.с. 238-253) свідчать лише про виконання 15-ти рейсів та не спростовують інформацію, надану приватним підприємством «Торговий дім «Везувій Інвестмент 2010».

Надані Позивачем корінці квитків (т.2 а.с. 193-237) не містять інформації про фактичну кількість рейсів, оскільки взагалі не містять інформацію про дату рейсу, тому не приймаються судом до уваги.

На виконання вимог статі 71 КАС України Позивачем не надано інформації про виконання рейсів регулярністю не нижче 90% від запланованої у період з 30.11.2016 до моменту скасування дозволів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344).

Згідно зі статтею 7 Закону № 2344 організація пасажирських перевезень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласні маршрути), - на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Відповідно до статті 31 Закону № 2344 відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування приміських та міжміських, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються дозволом органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування автобусних маршрутів, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування (рейсів), які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника.

Форму дозволу, порядок його видачі та анулювання визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

У договір можуть бути включені інші питання за згодою сторін.

Процедуру видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути) (далі - міжміські та приміські маршрути), крім автобусного маршруту загального користування прямого сполучення місто Київ - міжнародний аеропорт «Бориспіль», організатором пасажирських перевезень на якому є Київська міська державна адміністрація визначає Порядок видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування, затверджено Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 07.05.2010 № 279, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 року за № 409/17704 (далі - Порядок № 279).

Згідно з підпунктом а) пункту 2.1. Розділу ІІ Порядку № 279 дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування (далі - дозвіл на перевезення) видається автомобільному перевізнику, який за результатами конкурсу визнаний переможцем.

Дозвіл на перевезення видається на п'ять років - у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2.1 цього Порядку, у разі відповідності рухомого складу, запропонованого автомобільним перевізником, якого визнано переможцем, умовам конкурсу та у випадку, передбаченому підпунктом «б» пункту 2.1 цього Порядку, у разі відповідності умов обслуговування, запропонованих автомобільним перевізником, який посів друге місце, умовам конкурсу (пункт 2.3. Розділу ІІ Порядку № 279).

Дозвіл на перевезення та витяги з нього видаються протягом 30 днів з дати проведення конкурсу (підпункт «а» пункту 2.1 цього Порядку) (абзац 1 пункту 2.4. Розділу ІІ Порядку № 279).

Згідно з пунктом 4.1 Розділу IV Порядку № 279 Державна служба України з безпеки на транспорті приймає рішення про анулювання дозволу на перевезення протягом 30 днів з дати отримання інформації, яка підтверджує такі обставини:

надходження заяви перевізника щодо анулювання дозволу на перевезення;

надходження інформації про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем у зв'язку з її смертю, або оголошенням її померлою, або визнанням її безвісно відсутньою;

ліквідація або реорганізація юридичної особи без визначення правонаступника;

анулювання ліцензії перевізника на право надання послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом;

закінчення терміну дії ліцензії та неотримання нової відповідно до вимог Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»;

порушення умов організації перевезень, визначених дозволом на перевезення;

використання дозволу на перевезення, витягу з нього для інших перевезень, ніж обумовлено їх умовами.

Рішення щодо анулювання дозволу на перевезення оформлюється наказом Державної служби України з безпеки на транспорті (пункт 4.2 Розділу IV Порядку № 279).

Інформація щодо анулювання дозволу на перевезення направляється автомобільному перевізнику та відповідним суб'єктам господарювання, що надають послуги автостанцій на автобусному маршруті відповідно до розкладу руху (пункт 4.3. Розділу IV Порядку № 279.

Відповідно до пункту 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року № 1081 (далі - Порядок № 1081), контроль за виконанням умов договору перевезення (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.

Підпунктом 3 пункту 55 Порядку № 1081 передбачено, що організатор має право достроково розірвати договір з автомобільним перевізником у разі порушення умов договору.

Згідно дозволів на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування, останні видані за умови виконання позивачем умов організації перевезень.

Аналогічні вимоги передбачені в пункті 3.5 Порядку видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.05.2010 року № 279 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 року за № 409/17704), відповідно до якого до дозволу на перевезення вноситься така інформація:

- показники якості транспортного обслуговування (регулярність виконання перевезень, використання автобусів за відповідними параметрами комфортності).

Як вбачається з інформації, зазначеної в оскаржуваному наказі, підставою для позбавлення дозволів на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування Київ - Черкаси є листи Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська асоціація автомобільних перевізників» від 20.10.2016 № 86, Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області від 28.11.2016 № 38/04-1898, Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 16.12.2016 № 17/659-16, які надані на виконання окремого доручення Державної служби України з безпеки на транспорті.

Згідно вказаних листів, Позивачем порушено умову щодо регулярності виконання рейсів, яка повинна бути не нижче 90% від запланованої щомісячно, а саме: Позивач не приступив до виконання рейсів за маршрутом Київ - Черкаси. Керівництвом Позивача здійснювались спроби укладання договору з автостанцією АС «Київ», що підпорядковується ПП «Торговий дім «Везувій», однак останнім було відмовлено в укладанні договору на автостанційне обслуговування.

Незважаючи на встановлення під час розгляду справи часткове виконання Позивачем рейсів, їх фактичне виконання у період з 30.11.2016 по 10.02.2017 є значно нижчим від передбачених у пункті 16 дозволу 90% та взагалі відсутнє виконання рейсів у період з 30.08.2015 до 30.11.2016, що є підставою для анулювання дозволу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час здійснення перевезень за вищенаведеними маршрутами, Позивачем були порушені умови організації перевезень, передбачені дозволами серії УП № 001879, серії УП № 001880, серії УП № 001881, серії УП № 001882, що відповідно до підпункту 3) пункту 55 Порядку № 1081 є підставою для позбавлення дозволу.

Щодо укладання договору.

Статтею 32 Закону № 2344 визначено, що відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, із власниками автостанцій визначаються договором.

Предметом договору автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, з власниками автостанцій є надання послуг та виконання робіт, пов'язаних з відправленням і прибуттям пасажирів.

Власники автостанцій зобов'язані укласти договір з автомобільним перевізником, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, тільки за наявності в нього договору із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування про організацію перевезення на автобусних маршрутах загального користування чи дозволу органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування маршрутів загального користування, що пролягають через цю автостанцію.

Відправлення чи прибуття автобусів приміських, міжміських та міжнародних автобусних маршрутів загального користування здійснюється тільки з автостанцій, а в разі їх відсутності - із зупинок, передбачених розкладом руху.

Аналогічна за змістом норма міститься в пункті 5.1 Розділу V Порядку регулювання діяльності автостанцій, затверджено Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 27.09.2010 № 700, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2010 року № 1068/18363 (далі - Порядок № 700), в якій зазначено, що відносини власника та перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, які проходять через автостанцію, згідно з пунктом 114 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176, визначаються договором про надання послуг автостанціями, примірна форма якого визначається Мінінфраструктури України.

Власник зобов'язаний укласти з перевізником договір про надання послуг автостанції за наявності у перевізника договору про організацію перевезень на автомобільних маршрутах загального користування з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною чи районною державною адміністрацією або дозволу Державної служби України з безпеки на транспорті на перевезення пасажирів на маршруті загального користування, розкладом руху якого передбачено заїзд на автостанцію власника (пункт 5.3. Розділу V Порядку № 700).

Строк, на який укладається договір про надання послуг автостанціями, не може бути меншим, ніж строк обслуговування перевізником маршруту (рейсу), визначений договором про організацію перевезень з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною чи районною державною адміністрацією чи дозволом Укртрансбезпеки на перевезення пасажирів на маршруті загального користування (пункт 5.4. Розділу V Порядку № 700).

Також пунктом 5.5. Розділу V Порядку № 700 визначено, що спори, що виникають між власником та перевізником, вирішуються в установленому законодавством порядку.

Взаємовідносини між власником автостанції та перевізником не є предметом спору у даній справі, тому відсутність відповідного договору, пояснення сторін та вищенаведена інформація свідчать лише про невиконання рейсів Позивачем з моменту отримання дозволу до укладання договору 30.11.2016.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що Відповідачем правомірно винесено наказ від 10.02.2017 № 126 «Про позбавлення дозволів та призначення перевізників», тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, сплачений позивачем судовий збір не підлягає поверненню.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 17 жовтня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська автотранспортна компанія - 0777» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу від 10.02.2017 № 126 відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 23 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя С.М. Чиркін
Суддя Суддя Є.О. Кисельова Т.І. Чернявська