Справа № 398/2007/17(2-а/398/147/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2017 рокусправа № 398/2007/17(2-а/398/147/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2

на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.07.2017 р. у справі №398/2007/17 (2-а/398/147/17)

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області

про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити нарахування й виплату недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік, як інваліду війни ІІІ групи згідно з вимогами Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше сплачених сум (а.с. 2-3).

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.07.2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с. 21-23).

Представник ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову (а.с. 27).

04.09.2017 року на адресу суду надійшло клопотання від відповідача по справі в якому він просить суд розглянути справу без участі його представника (а.с. 37).

Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області в письмових запереченнях просить залишити без задоволення апеляційну скаргу (а.с. 38-42).

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі просив суд задовольнити її з підстав та доводів зазначених у ній.

В судове засідання апеляційної інстанції представник відповідача не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області як інвалід війни ІІІ групи; є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені статтями 12, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується копією посвідчення серії АБ №2221628 від 01 серпня 1997 року та довідкою виданою УПСЗН Олександрійської міської ради Кіровоградської області №Ш-37 від 27.04.2017 року (а.с. 4, 5).

У квітні 2017 році ОСОБА_2 за статусом інваліда війни ІІІ групи виплачена щорічна разова грошова допомога до 05 травня у розмірі 2700 гривень на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (а.с. 5).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно нараховано та виплачено позивачу щорічну одноразову допомогу до 5 травня за 2017 рік в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року №223.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом частини 5 статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, щорічно до 5 травня інвалідам війни III групи виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерелсоціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до частини 2 статті 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №223 від 05 квітня 2017 року «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань», встановлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад. Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення звязку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, за місцем їх проживання) у такому розмірі: інвалідам війни ІІІ групи 2700 гривень.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, повязується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Згідно з прийнятим 25 січня 2012 року рішенням Конституційного Суду України №3-рп/2012, яким встановлено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються Законами України, а також нормативно-правовими актами відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Станом на час виплати позивачу вказаної соціальної виплати Кабінет Міністрів України мав право регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

За таких обставин, щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2017 рік позивачу правомірно виплачена у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.07.2017 р. у справі №398/2007/17 (2-а/398/147/17) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текс рішення виготовлено 13 жовтня 2017 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова