Справа № 805/143/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/143/16-а

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

19 жовтня 2017 р. справа № 805/143/16-а

Суддя Донецького апеляційного адміністративного суду Сіваченко І.В., апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі № 805/143/16-а за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення надмірно сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у сумі 1 620 369,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

До Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла справа з апеляційною скаргою Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі – Інспекція) на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі № 805/143/16-а.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв’язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

За приписами ч. 4 статті 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

В цій справі постанова судом першої інстанції прийнята у відкритому судовому засіданні, судом застосовувались положення частини третьої статті 160 КАС України, тому початок перебігу строку на апеляційне оскарження слід обраховувати з дня отримання копії постанови.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, копію постанови від 12 квітня 2016 року Жовтнева об'єднана державна податкова інспекція м. Маріуполя Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області отримала 26 квітня 2016 року (а.с. 219). Апеляційна скарга на постанову суду в 7 вересня 2016 року, тобто з порушенням десятиденного строку з дня отримання копії постанови.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови апелянт у якості поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови посилається на те, що постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року податковий орган не отримував. Скаржник також зазначив, що у зв’язку з проведенням реорганізації, Жовтнева об'єднана державна податкова інспекція м. Маріуполя Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області була реорганізована в Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області шляхом приєднання, що в свою чергу призвело до скорочення штату, звільнення деяких співробітників інспекції, територіальне переміщення разом із значною кількістю документів, надсилання кореспонденції не за адресою Інспекції, а до відділень, які знаходилися в стані ліквідації, призвело до неотримання апелянтом даної оскаржуваної постанови, слідством чого є несвоєчасність подання апеляційної скарги (а.с. 230).

Проаналізувавши причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, на які посилається апелянт у своєму клопотанні, суддя-доповідач дійшов висновку про визнання зазначених причин неповажними, оскільки питання належної роботи суб'єкта владних повноважень та недостатність працівників у штаті юридичного відділу не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду та не можуть бути підставою для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Крім того, відповідно ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Апелянт квитанцію про сплату судового збору не надав. Докази, які б підтверджували наявність пільг щодо сплати судового збору, в матеріалах справи відсутні.

Разом з апеляційною скаргою апелянт подав клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування даного клопотання апелянтом зазначено, що Інспекція є державною установою та фінансування видатків здійснюється з державного бюджету України. Таким чином, у апелянта не має можливості сплатити судовий збір, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 88 КАС України апелянт просить звільнити Інспекцію від сплати судового збору.

Проте, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 3 статті 9 Закону України “Про судовий збір” № 3674-VI від 8 липня 2011 року (далі – Закон № 3674-VI) передбачено, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Виходячи з викладеного, судовий збір є джерелом фінансового забезпечення судової системи із цільовим його спрямуванням виключно на потреби судочинства.

Стаття 5 Закону № 3674-VI визначає вичерпний перелік осіб звільнених від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до вказаної статті, в редакції на час звернення з апеляційною скаргою, апелянт не входить до переліку осіб, яких звільнено від сплати судового збору.

За приписами статті 8 Закону № 3674-VI, суд, враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом суду, заява сторони розглядається виходячи з наведених в ній обставин, які підтверджені належними доказами.

З вищевикладеного вбачається, що єдиною підставою для задоволення клопотання є врахування майнового стану сторони, обґрунтування цих обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору, покладається на сторону, яка звертається з заявою.

Апелянт не надав належних доказів щодо відсутності фінансування.

Також, апелянтом не надано до матеріалів справи доказів, здійснення дій щодо забезпечення сплати судового збору у майбутньому за рішенням суду, а саме звернення до відповідних органів з запитом щодо фінансування витрат на сплату судового збору, виділення асигнувань для оплати судового збору, доказів відмови в виділенні грошових коштів на відповідні цілі та будь-якого підтвердження можливості сплати судового збору у майбутньому за рішенням суду тощо.

Таким чином, зважаючи на визначений судом розмір судового збору та оскільки скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин в підтвердження неможливості сплати судового збору, вищевказане обумовлює відмову в задоволенні клопотання апелянта.

Суддя вважає за необхідне також зазначити, що обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду, відповідає встановленим ст. 129 Конституції України основним засадам судочинства, а саме: рівності усіх учасників судового процесу перед законам і судом.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлені Законом України “Про судовий збір”, який набрав чинності з 1 листопада 2011 року.

Відповідно до вимог ст.3 Закону № 3674-VI в даному випадку об’єктом справляння судового збору є апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції прийнятої в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Судовий збір сплачується як у безготівковій так і в готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв’язку та справляється за місцем розгляду справи.

У разі коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера та скріплена печаткою установи банку.

Згідно ч. 1 ст. 4 Законом України “Про судовий збір” (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України “Про державний бюджет України на 2016 рік” з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата встановлена у місячному розмірі 1 378,00 грн. (позовна заява подана 20.01.2016).

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги немайнового та майнового характеру.

Так, позивачем окрім немайнової вимоги одночасно заявлено вимогу майнового характеру, оскільки ставиться питання про стягнення надмірно сплачених грошових зобов’язань з податку на прибуток у сумі 1 620 369,00грн. з Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно п. 3 ч. 2 ст.4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв’язку з нововиявленими обставинами встановлюється ставка судового збору у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (пп. 2).

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (п.п. 1.1).

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано: суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємець сплачується судовий збір у сумі 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.) (пп. 1.2).

Судовий збір сплачується через банківські установи, чи поштові відділення зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник судового збору повинен вказати слова "судовий збір", код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Керуючись статтями 108, 186, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі № 805/143/16-а - залишити без руху.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз'яснити, що в разі невиконанні вимог даної ухвали про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з наданням відповідних доказів щодо поважності причин пропуску строку, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання.

Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя Сіваченко І.В.