Справа № 2а-0770/4194/11
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/10096/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Кухтея Р.В., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року з питань заміни сторони виконавчого провадження у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області звернулося із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2а-0770/4194/11 за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 11 196,83 грн.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що з 11.08.2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку із проведенням адміністративної реформи», яким врегульовано питання щодо передачі функцій з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від Пенсійного фонду України до Міністерства доходів і зборів України..

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року в задоволенні заяви - відмовлено. Суд виходив з того, що у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 року №406-VII (чинного з 11.08.2013 року), яким внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», функції та повноваження щодо забезпечення збору та ведення обліку страхових коштів, контролю повноти та своєчасності їх сплати передані центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику - Міністерству доходів і зборів України та територіальним органам доходів і зборів.

Органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування.

Отже, заявник як з огляду на законодавство, так і на ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» не втратив статусу стягувача у виконавчому провадженні №49827747, оскільки у нього зберігаються повноваження із адміністрування єдиного внеску в частині завершення розпочатих процедур.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити заяву в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що на сьогодні Міндоходів України є головним органом в системі центральних органів виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Пенсійний орган завершив, визначені законами заходи адміністрування єдиного внеску.

Подібна позиція неодноразово висвітлена в судових рішеннях Львівського та Луганського окружних адміністративних судів, Львівського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Закарпатським окружним адміністративним судом у справі № 2а-0770/4194/11 від 23.02.2012 року адміністративний позов задоволено : стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь УПФУ у м. Ужгород 11 196,83 грн заборгованості.

Постанова набрала законної сили.

10.07.2012 року Закарпатський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист № 2а-0770/4194/11, в якому стягувачем визначено управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області.

На підставі вищезгаданого виконавчого листа постановою державного виконавця від 19.01.2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 49827747.

Частиною п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи з приписів Прикінцевих положень Закону України від 04.07.2013 року № 406-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи», органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування. А суми єдиного внеску, які надійшли на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду України, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах для зарахування таких сум, підлягають перерахуванню на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області в розумінні ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» не втратило статусу стягувача у виконавчому провадженні №49827747, оскільки у нього зберігаються повноваження із адміністрування єдиного внеску в частині завершення розпочатих процедур.

Крім того, ст. 264 КАС України не передбачає даної ситуації для заміни сторони виконавчого провадження, відповідно підстав для заміни сторони виконавчого провадження відсутні.

Вказана позиція суду апеляційної інстанції відповідає неодноразовій практиці Вищого адміністративного суду України.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року з питань заміни сторони виконавчого провадження у справі № 2а-0770/4194/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Р. В. Кухтей
В. П. Сапіга