Справа № 711/4013/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 711/4013/17 Головуючий у 1-й інстанції: Позарецька С.М.; Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа Міністерство внутрішніх справ України про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року, ОСОБА_2 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа Міністерство внутрішніх справ України про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він в період часу з 02.08.1996 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а саме: в УМВС України в Черкаській області, а в подальшому з 07.11.2015 по 16.09.2016 року у Головному управлінні Національній поліції в Черкаській області.

За результатами медичного огляду, військово-лікарською комісією Державної установи Територіальне медичне об'єднання міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області видано свідоцтво про хворобу №309 від 12.09.2016 року, згідно якого його визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку та встановлено діагноз захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області за №156 о/с від 16.09.2016 року ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію», календарна вислуга років на день звільнення складає 21 років 7 місяців 16 днів.

Відповідно до довідки від 25.11.2016 року до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 АА №533763, йому з 25 листопада 2016 встановлено першу групу інвалідності безтерміново, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходження в органам ОВС.

З довідки Обласної МСЕК №2 серії 12 ААА № 022749 від 25.11.2016 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, вбачається, що МСЕК визначено ступінь втрати професійної працездатності, яка становить 90 відсотків.

9 грудня 2016 року (вх.№29/к-181 від 14.12.2016 р.) позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Черкаській області з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням першої групи інвалідності. До заяви (рапорту) долучено, зокрема: довідка до акту МСЕК №2 серії 12ААА № 533763 від 25.11.2016 року, копія довідки Обласної МСЕК №2 серії 12 ААА №022749 від 25.11.2016 року, копія свідоцтво про хворобу №309 від 12.09.2017 року, копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, довідка з банку.

Однак, листом від 29.12.2017 року №29/К-181 заступника начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, з мотивів того, що, як на думку відповідача, наказом МВС України від 11.01.2016 року №4 не визначена можливість виплати колишньому поліцейському одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності чи захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Черкаській області, викладене у листі від 29.12.2016 № 29/К-181, про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням першої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області (ідентифікаційний код юридичної особи - 40108667) скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 та прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто в сумі 362 500, 00 (триста шістдесят дві тисячі п'ятсот) гривень, у зв'язку з встановленням першої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період часу з 02.08.1996 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а саме: в УМВС України в Черкаській області, а в подальшому з 07.11.2015 по 16.09.2016 року у Головному управлінні Національній поліції в Черкаській області.

За результатами медичного огляду, військово-лікарською комісією Державної установи Територіальне медичне обєднання міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області йому видано свідоцтво про хворобу №309 від 12.09.2016 року, за яким ОСОБА_2 визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку та встановлено діагноз захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області за №156 о/с від 16.09.2016 року ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію», календарна вислуга років на день звільнення складає 21 років 7 місяців 16 днів.

Відповідно до довідки від 25.11.2016 року до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 АА №533763, йому з 25 листопада 2016 встановлено першу групу інвалідності безтерміново, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходження в органам ОВС.

З довідки Обласної МСЕК №2 серії 12 ААА № 022749 від 25.11.2016 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, вбачається, що МСЕК визначено ступінь втрати професійної працездатності, яка становить 90 відсотків.

09 грудня 2016 року (вх.№29/к-181 від 14.12.2016 р.) позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Черкаській області з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням першої групи інвалідності. До заяви (рапорту) було долучено, зокрема: довідка до акту МСЕК №2 серії 12ААА № 533763 від 25.11.2016 року, копія довідки Обласної МСЕК №2 серії 12 ААА №022749 від 25.11.2016 року, копія свідоцтво про хворобу №309 від 12.09.2017 року, копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, довідка з банку.

Однак, листом від 29.12.2017 року №29/К-181 заступника начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, з мотивів того, що, як на думку відповідача, наказом МВС України від 11.01.2016 року №4 не визначена можливість виплати колишньому поліцейському одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності чи захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про міліцію», постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (надалі - Порядок №850).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 37, ст. 1461).

Відповідно до п. 3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги, є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку №850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Пунктом 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України «Про Національну поліцію».

За змістом ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський у разі визначення йому інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Згідно з п. 1 р. ІІ Порядку № 4, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 Розділу IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Згідно п. 2 Розділу IV Порядку №4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Із матеріалів справи вбачається, що 07.11.2015 року позивача прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, а тому на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 156 о/с від 16.09.2016 року ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції на підставі ст. 77 п. 1 п. 2 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Отже, останнім місцем служби позивача, як поліцейського - є Головне управління Національної поліції в Черкаській області.

Таким чином, органом, до якого позивач повинен звертатись із заявою (рапортом) про виплату спірної грошової допомоги є Головне управління Національної поліції в Черкаській області.

Крім того, саме таку заяву із зазначеними вище додатками ОСОБА_2 було подано 09.12.2016р., яка зареєстрована 14.12.2016 р. за №29/к-181, що підтверджено й представником відповідача в судовому засіданні.

При цьому, жодних зауважень щодо оформлення, складання та подачі такої заяви, - позивачеві не надходило.

Між тим, відповідачем не було дотримано Порядку №4: не складено висновок про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги та не прийнято рішення про призначення такої допомоги.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_2 будучи інвалідом 1 групи, відповідає визначеним у вказаному вище Порядку № 4 критеріям та є таким, що має право на отримання зазначеної одноразової грошової допомоги.

Відповідно до п.15 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Одноразова грошова допомога є гарантованою державою компенсацією за втрату здоров'я під час проходження служби особою, а тому, оскільки на час настання інвалідності у позивача, останній проходив службу саме в Головному управлінні Національної поліції, - норми Закону України «Про Національну поліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги, розповсюджується і на нього.

Отже, слід вважати, що інвалідність ОСОБА_2 була встановлена під час проходження ним служби в Національній поліції, а не в міліції.

Згідно з частиною 1 ст. 4 Закону України «Про Національну поліцію» поліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України. Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Міністром внутрішніх справ України (ч.6 ст.4 Закону).

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України у постанові від 10 січня 2017 року справа № К/800/32998/16.

Щодо розміру грошової допомоги, яка повинна бути виплачена позивачу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п.15 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно із ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод

Колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції встановлено, що захворювання, яке виникло у позивача, - пов'язане з проходженням служби в ОВС, розмір одноразової грошової допомоги повинен визначатись з урахуванням вимог Закону України «Про міліцію» та згідно з п.15 Прикінцевих та Перехідних Закону України «Про Національну поліцію». Тобто розмір одноразової грошової допомоги виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму (на день виплати), встановленого законом для працездатних осіб як інваліду І групи.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.06.2017 р. справа №К/800/17925/17.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 24 жовтня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.