Справа № 462/4301/17
Суддя: Бориславський Ю. Л.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/4301/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2017 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л.,розглянувши у скороченому провадженні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії по перерахунку пенсії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Залізничного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо відмови у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну особу в цілому по Україні, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2016 рік, відповідно до ст.40 Закону при призначенні пенсії за віком та зобовязати Залізничне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну особу в цілому по Україні, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 рік, відповідно до ст.40 Закону, починаючи з 15.08.2017 року. Свої вимоги мотивує тим, що з 2012 року по серпень 2017 року перебував на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФ України у Львівській області та отримував пенсію за вислугою років, як військовослужбовець, призначену за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». 15.08.2017 року звернувся до Залізничного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова із заявою про призначення йому пенсії за віком як військовослужбовцю відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на умовах і в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а 17.08.2017 року із заявою про застосування показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну особу в цілому по Україні, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 рік, відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак отримав відмову, при цьому ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати у галузях економіки України за 2010 рік. Вважає, що його права порушені, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 19.09.2017 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

Залізничне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова 02.10.2017 року подало до суду заперечення проти заявленого позову, в яких зазначило, що з 01.09.2012 року по 31.08.2017 року виплата пенсії позивачу здійснювалась згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. При переведенні осіб, зокрема, з пенсії за вислугу років, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» слід застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України, в тому числі в сільському господарстві за 2010 рік 1982,63 грн. Враховуючи зазначене, відповідно до представлених документів та поданої заяви з 15.08.2017 року позивача було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію по віку згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Оскільки вимоги позивача є безпідставними, просить в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.09.2012 року по 31.08.2017 року перебував на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФ України у Львівській області та отримував пенсію за вислугою років, як військовослужбовець, призначену за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Як вбачається із матеріалів справи, позивач 15.08.2017 року звернувся до Залізничного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова із заявою про призначення йому пенсії за віком як військовослужбовцю відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на умовах і в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а 17.08.2017 року із заявою про застосування показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну особу в цілому по Україні, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 рік, відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» /а.с.9/.

Однак отримав лист №157/П-9/3лз від 05.0.2017 року, в якому Залізничне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова застосувало показник середньої заробітної плати за 2010 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач одночасно набув право на два види пенсії, та скористався своїм правом вибору державної пенсії, в зв'язку з чим подана ним заява є заявою про переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

За правилами ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої даним Законом.

Водночас судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

За таких обставин, у подальшому при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передували року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 09.06.2015 року, Верховний Суд України вже висловлював свою позицію щодо застосування частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV, зокрема, у справі № 21-612а14, постанова в якій ухвалена 31.03.2015 року, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом № 2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон № 1058-ІV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

За приписами частини другої ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Із урахуванням викладеного, відповідач при відповідному зверненні позивача мав усунути порушення вимог чинного законодавства та здійснити перерахунок пенсії позивачу з дотриманням вимог ст.27,40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в тому числі застосувавши показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, тобто за три роки, що передують 2016 року звернення позивача за призначенням пенсії за віком, що розраховується відповідно до «Порядку визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії.

У ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов'язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, відповідач, здійснюючи розрахунок розміру пенсії, не діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто діяв неправомірно, чим порушив право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, в зв'язку з чим таке право потребує судового захисту.

Згідно ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 17.08.2017 року, проведення перерахунку пенсії позивачу необхідно проводити з 01.09.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому зЗалізничного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути 640.00 гривень сплаченого судового збору /а.с.1/.

Керуючись ст.2, 6, 7-12, 17, 18, 69, 71, 86, 94, 158-163, 183-2 КАС України, ст.40, 45 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Залізничного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну особу в цілому по Україні, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2016 рік, відповідно до ст.40 Закону при призначенні пенсії за віком.

Зобовязати Залізничне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну особу в цілому по Україні, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 рік, відповідно до ст.40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.09.2017 року.

Стягнути, за рахунок бюджетних асигнувань, з Залізничного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на користь ОСОБА_1 /ідентифікаційний номер / сплачений судовий збір у розмірі 640 /шістсот сорок/ гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Залізничний районний суд м. Львова з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Ю.Л. Бориславський