Справа № 638/19614/16-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Київ К/800/26523/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Калашнікової О.В., Мороз Л.Л., Єрьоміна А.В.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу Харківської митниці ДФС на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2017 року у справі №638/19614/16-а за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Харківської митниці ДФС, Харківської митниці ДФС про оскарження постанови про порушення митних правил, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до заступника начальника Харківської митниці ДФС, Харківської митниці ДФС, в якому просив: визнати протиправним рішення відповідача, щодо накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, постанову про порушення митних правил № 773/80700/16 від 24 листопада 2016 року - скасувати, а справу про порушення митних правил закрити за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в його діях не було умислу на вчинення інкримінованого правопорушення, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2017 року, позовні вимоги задоволені частково. Визнана протиправною та скасована постанова заступника начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби у справі про порушення митних правил № 773/80700/16 від 24 листопада 2016 року. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями Харківська митниця ДФС звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що 06.10.2016р. до митного поста „Харків-центральний" Харківської митниці ДФС декларантом ТОВ „Діфлон" для митного контролю та митного оформлення було подано електронну митну декларацію №807100000/2016/039210 в режимі „ІМ 40 ДЕ" на товар „обладнання для обробки пластмаси", у тому числі товар №3: „Обладнання для подріблення пластмаси - дробарка для подрібнення пластикового листа з водяним охолодженням - 1шт. У комплект поставки входить: дробарка з водяним охолодженням, вивантажувач. Продуктивність: 450 кг/год. Розмір 200x150x215 см. Торгівельна марка: немає даних. Виробник: VIANNEY INTERNATIONAL LIMITED. Країна виробництва: СN, код згідно з УКТЗЕД , митна вартість 265806,42 грн., ставка мита 0%. що надійшов на адресу ТОВ „Діфлон" з Китаю на підставі контракту від 25.05.2016 року №25/05-16, інвойсу від 18.08.2016 року №16020201, накладної СМР №9094 від 04.10.2016 та коносаменту від 25.08.2016 №4359-0177-608.027.

Під час проведення митного контролю задекларованого товару, за результатами застосування автоматизованої системи управління, використання якої передбачено статтями 320, 337, 361-363 Митного кодексу України (далі - МК України) була визначена митна процедура по контролю правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

За результатами розгляду запиту було надано класифікаційне рішення від 12.10.2016 № КТ-877-2016 за яким заявлений код та опис товару №3 були змінені, а саме: заявлено товар за кодом згідно УКТЗЕД та описом „обладнання для подрібнення пластмаси - дробарка для подрібнення пластикового листа з водяним охолодженням - 1 шт. У комплект поставки входить: дробарка з водяним охолодженням, вивантажувач. Продуктивність: 450 кг/год. Розмір 200x150x215 см. Торгівельна марка: немає даних. Виробник: VIANNEY INTERNATIONAL LIMITED. Країна виробництва: СN" змінено на код згідно УКТЗЕД та встановлено опис товару „дробарка для подрібнення пластмас модель 800. Призначена для подрібнення різноманітних видів відходів полімерних матеріалів та браку пластмасових виробів. Подрібнення здійснюється завдяки ударної дії".

При цьому ставка мита по товару №3 змінилась з 0% на 2%, недобір митних платежів, відповідно до розрахунку по курсу Національного Банку України на день подання митної декларації до митного оформлення складає 6379,32 гривень.

Харківською митницею ДФС 13.10.2016 року складено протокол про порушення митних правил №773/80700/16 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Протокол про порушення митних правил №773/80700/16 від 13.10.2016 складався за участі позивача, примірник протоколу був ним отриманий 13.10.2016, про що свідчить його особистий підпис у протоколі.

ОСОБА_1 13.10.2016 року були надані відповідачу пояснення щодо визначення коду товару за УКТЗЕД відповідно до висновку Харківської ТПП №713/16 від 04.10.2016р.

Постановою Державної фіскальної служби України від 24 листопада 2016 року в справі про порушення митних правил № 773/80700/16 уповноважену особу на декларування ТОВ „Діфлон" ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром триста відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 19137,96 гривень.

Частково задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову про порушення митних правил прийшов до передчасних висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, допустив неповноту провадження у справі, не з'ясувавши усі необхідні дані щодо встановлення суб'єктивної сторони правопорушення, а саме: наявності умислу у діях останнього, спрямованого на ухилення від сплати митних платежів. Відповідачем не було надано доказів, передбачених ст. 251 КУпАП наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 485 МК України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно ст. 458 Митного кодексу України(далі - МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Ст. 485 МК України передбачено, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Вказана стаття Митного кодексу України передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі до 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органів доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Отже, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, зазначеною статтею передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. В даному випадку конкретна мета, як обов'язкова ознака складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Згідно ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу (ч.1 ст.51 Митного кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість визначені ч. 2 ст. 53 МК України.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Статтею 489 Митного кодексу України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем не доведено, що заявлення в митній декларації відомостей (щодо опису та коду) товару, зазначеного в графі 31 МД, було здійснено з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Також, відсутні докази, що дії позивача були направлені на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу.

Крім того, про відсутність умислу позивача на вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, свідчить те, що позивач, за відсутності спеціальних знань, щодо класифікації отримуваних товарів та визначення їх кодів згідно УКТЗЕД за зовнішньоекономічним контрактом № 25/05-16 від 25.05.2016 року, укладеним між ТОВ „Діфлон" та VIANNEY INTERNATIONAL LIMITED звернувся до спеціалістів Харківської торгово-промислової палати з листом-заявою № 145 від 26.09.2016 року, та на підставі отриманого від Харківської торгово-промислової палати експертного висновку № 713/16 від 04.10.2016 року заявив товар за кодом УКТЗЕД при декларуванні товару №3 з описом „Обладнання для подріблення пластмаси - дробарка для подрібнення пластикового листа з водяним охолодженням".

З огляду на встановлені по справі обставини колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність в діях позивача прямого умислу на ухилення від сплати митних платежів та надання недостовірних відомостей щодо самого товару. Доводи касаційної скарги вказані висновки судів не спростовують.

Само по собі порушення правил класифікації товарів не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність.

За змістом положень ч.6 ст.69 МК України у разі порушень декларантом (заявником) правил класифікації товарів під час декларування, адміністративна відповідальність для нього настає виключно у разі встановлення факту подання вказаною особою недостовірних документів, надання ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття класифікаційного рішення.

Зазначена норма МК України узгоджується з положеннями ст. 485 цього Кодексу, якою визнається правопорушенням такі дії, які спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Судами встановлено, що позивачем не було зазначено жодних неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТЗЕД у митній декларації, а також не було надано документів, які б містили невірні відомості, отже згідно положень ч.5 ст.69, ст.485 МК України дії позивача не містять складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище обставини свідчать про те, що в позивача був відсутній умисел, спрямований на вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, а також про те, що позивач не переслідував мету, спрямовану на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Отже суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність в діях позивача ознак порушення митних правил (адміністративного правопорушення), передбаченого ст.485 Митного кодексу України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, що згідно п. 1, 3 ч.1 ст. 531 МК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанції винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Харківської митниці ДФС відхилити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: