Справа № 804/1943/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017 року Справа №804/1943/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.05.2016 року, винесене Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області відносно фізичної особи ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що зазначене рішення податкового органу є протиправними та такими, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте на підставі неправомірних та необґрунтованих висновків, викладених у акті від 12.04.2016 року №1173/04-61-1304/НОМЕР_1. ОСОБА_2 акт перевірки не отримувала, а про його існування та винесене на його підставі податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2016 року дізналась під час розгляду справи №804/6028/16 за позовом Державної податкової інспекції в АНД районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Дане податкове повідомлення-рішення винесене у звязку з тим, що ПАТ «УкрСиббанк» начебто подало звіт 1-ДФ за 4 квартал 2012 року, з якого вбачається, що ПАТ «УкрСиббанк» анулювало заборгованість позивача перед банком у розмірі 96041,41 грн. Як зазначає позивач, нею в свій час було укладено декілька кредитних договорів з ПАТ «УкрСиббанк», зобовязання за якими були виконані в повному обсязі та вона не памятає щоб вона отримувала від ПАТ «УкрСиббанк» письмові повідомлені про анулювання боргу в розмірі 96041,41 грн. у 2012 році, будь-яких посилань на факти отримання таких повідомлень в акті перевірки немає.

Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання 20.09.2017 року зявився представник позивача, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, письмових заперечень на позов не подавав.

В судовому засіданні судом було поставлено питання щодо можливості подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження. Представник позивача щодо подальшого розгляду в порядку письмового провадження не заперечував.

У звязку з вищевикладеним, на підставі ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 та ст.79 Податкового кодексу України та наказу ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 05.04.2016 року №283 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1), яка протягом 2012 року отримувала дохід у вигляді додаткового блага, з якого при нарахуванні не утримувався податок на доходи фізичних осіб.

За результатами перевірки складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1), яка протягом 2012 року отримувала дохід у вигляді додаткового блага, з якого при нарахуванні не утримувався податок на доходи фізичних осіб від 12.04.2016 року №1173/04-61-1304/НОМЕР_1, в висновках якого вказано про порушення платником податків: пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп. в п.176.1. ст.176 ПКУ у результаті неподання податкової декларації за період, що перевірявся, в тому числі за 2012 рік; абзацу, д пп.164.2.17, п.164.2. ст.164 ПКУ, у результаті чого визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, у розмірі 16112, 44 грн.

На підставі висновків акту від 12.04.2016 року №1173/04-61-1304/НОМЕР_1 Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято :

- податкове повідомлення-рішення форма "Р" від 17.05.2016 року №, за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 20310,55 грн. (за податковими зобовязаннями 16112,44 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 4198,11 грн.).

Судом встановлено, що між фізичною особою ОСОБА_2 (позичальник) та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (кредитор) було укладено кредитний договір №0 від 12.06.2008 року.

Згідно з повідомленням АТ "УкрСиббанк" від 08.10.2012 року №31-5-61/054, врученому позивачу особисто 08.10.2012 року, станом на 08.10.2012 року за ОСОБА_2 обліковується кредитна заборгованість у сумі 30039,23 дол.США, що складає 240103,57 грн. по курсу НБУ станом на 08.10.2012р.

АТ «УкрСиббанк», як кредитор, з метою виконання вимог пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, повідомив позивача, як платника податків на доходи фізичних осіб боржника, що АТ «УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості, що станом на 08.10.2012 року становить 12015,69 дол.США, що складає 96041,41 грн. по курсу НБУ станом на 08.10.2012 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України), в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 67 Конституції України встановлено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно з пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 п. .164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

В силу абз. д пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції, що діяла на момент анулювання (прощення боргу) дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 року №71-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року, абз.д пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України викладено у наступній редакції: до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

За змістом пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, що діяла на момент анулювання (прощення) боргу, доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

В свою чергу, в силу пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Суд вважає за необхідне зазначити, що відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту, є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України, зокрема, нормами Цивільного кодексу України.

Факт того, що анульована (прощена) банком сума заборгованості позивача на суму 12015,69 дол.США (96041,41грн.) включає в себе 11743,92 дол.США - борг за основним боргом (кредитом), 271,77 дол.США - борг за відсотками, підтверджується листом ПАТ "УкрСиббанк" вих.№13-3-5/743 від 17.07.2017 року.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі. Тобто, отриманий дохід повинен бути реальним і таким, що можливо використати при реалізації прав, свобод та обов'язків.

Слід вказати, що в новій редакції абз.д пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України законодавець уточнив, що оподаткуванню підлягає лише основна сума боргу.

З огляду на викладене, для розрахунку судом взято суму боргу за основним кредитом 11743,92 дол.США, на 08.10.2012 року курс НБУ складав 799,3000 грн. на 100 дол.США (7,993000 на 1 дол.США). Відповідно до цього сума основного боргу складає 93869,15 грн.

Згідно з п.167.1 ст.167 ПК України, передбачено, що ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15% бази оподаткування щодо нарахованих та виплачених доходів. Якщо база оподаткування в календарному році перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної праці, встановлений законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17%.

З розрахунку 15% - сума доходу складає 10730,00 грн. - ПДФО - 1609,50 грн.

З розрахунку 17% - сума доходу складає 83139,15 - ПДФО - 14133,65 грн.

Загальна сума податку за основним зобов'язанням складає 15743,15 грн.

Таким чином, сума штрафної (фінансової) санкції з розрахунку суми за основним платежем складає 3935,79 (25%).

Виходячи з цього, скасуванню на основне зобов'язання підлягає сума 369,29 грн., по штрафній (фінансовій) санкції на суму 92,32 грн.

Згідно розрахунку податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій фізичної особи ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) по ПДФО позивачу нарахована штрафна санкція у сумі 170,00 грн. за неподання платником податків податкової декларації про майновий стан та доходи за 2012 рік згідно до п.120.1 ст.120 ПК України.

Так застосування відповідачем штрафу до ОСОБА_2 обумовлено порушеннями абз. а пп.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, відповідно до якого платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Таким чином, дії позивача щодо неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік не відповідають нормам податкового законодавства.

Підсумовуючи вищевикладене, прийняте на основі Акта перевірки податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2016 року в частині не відповідає критеріям, визначеним ч.3 ст.2 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки грошове зобовязання за вказаним податковим повідомлення-рішенням невірно обраховано контролюючим органом.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача здійснені ним судові витрати відповідно до задоволених вимог, а саме судовий збір в розмірі 14,54 грн.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2016 року на суму за основним платежем в розмірі 369,29 грн. та за штрафними фінансовими санкціями в розмірі 92,32 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 14,54 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.В. Сидоренко