Справа № 817/2146/16
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року 10 год. 10 хв. РівнеСправа № 817/2146/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про застосування арешту майна платника податків.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - позивач) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі іменується - відповідач) про застосування арешту майна платника податків.

Ухвалою судді Гломба Ю.О. від 26.12.2016 провадження в адміністративній справі відкрито та ухвалою суду від 27.12.2016 справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 30.01.2017 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №817/2044/16.

Ухвалою суду від 22.05.2017 адміністративну справу прийнято до провадження суддею Недашківською К.М.

Ухвалою суду від 29.09.2017 провадження у справі поновлено у зв'язку з набранням законної сили рішенням у справі №817/2044/16.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 23.10.2017 не прибув та не повідомив суд про причини неприбуття.

До суду прибув представник позивача - Форет М.С.

Керуючись частиною 6 статті 128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини 6 статті 12 та статті 41 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом винесено наказ №407 від 18.11.2016 про проведення планової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, проте при виході ревізорів за місцем юридичної/податкової адреси платника податків, відповідач відмовився від ознайомлення з наказом та направленнями на перевірку та здійснив недопуск до перевірки. Такі дії відповідач обґрунтував тим, що ним оскаржується наказ про проведення перевірки у судовому порядку. Позивач зазначає, що ним в порядку статті 82 Податкового кодексу України складено акт про засвідчення факту недопуску до перевірки, що є підставою для застосування арешту майна платника податків в силу статті 94 Податкового кодексу України.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказав, що контролюючим органом на підставі наказу №407 проведено планову виїзну перевірку, за результатами якої винесені податкові повідомлення-рішення. За таких обставин відповідач зазначає, що підстави для застосування арешту майна платника податків відсутні.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом керівника Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 18.11.2016 №407 призначено планову документальну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, тривалістю 10 робочих днів з 01.12.2016 (а.с. 3).

Контролюючим органом сформовані направлення на перевірку від 01.12.2016 (а.с. 7, 8).

Фахівцями фіскального органу складено Акт щодо засвідчення факту недопуску до проведення документальної виїзної планової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) від 01.12.2016 №33/17-16-13-03/НОМЕР_1 (далі іменується - Акт недопуску) (а.с. 9).

Актом недопуску встановлено, що відповідач відмовився ознайомлюватися з направленням на перевірку та вчинив запис про відмову в допуску на проведення перевірки у зв'язку з оскарженням до суду наказу про проведення перевірки від 18.11.2016 №407.

В матеріалах справи міститься лист від 29.11.2016, адресований контролюючому органу від відповідача, про оскарження останнім наказу від 18.11.2016 №407 (а.с. 10).

Начальником відділу контрольно-перевірочної роботи сформовано письмове звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 01.12.2016, адресоване начальнику ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області (а.с. 5).

Рішенням начальника ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 01.12.2016 №15406/17-16-13-03-10 застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відтак, фіскальний орган звернувся до суду з позовом про застосування арешту майна платника податків.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами по справі, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

За приписами пункту 81.1. статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 81.2. статті 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовився від розписки у направленні на перевірку та відмовив у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що посадовими (службовими) особами контролюючого органу складений акт.

Відповідно до пункту 94.1. статті 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2. статті 94 ПК України встановлено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Проте, в матеріалах справи містять докази, які свідчать про те, що документальна планова виїзна перевірка ОСОБА_1 все ж була проведена фіскальним органом.

Так, за результатами такої перевірки складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2015» від 21.12.2016 №172/НОМЕР_1/17-16-13-03 (далі іменується - Акт перевірки) (а.с. 32).

На підставі Акту перевірки та з урахуванням рішення про результати розгляду скарги від 06.03.2017 № 234/ФОП/17-00-10-03/4, Головним управлінням ДФС у Рівненській області винесені податкові повідомлення-рішення №, №, №, №, №, №, №, №.

З даних інформаційно-аналітичної бази «Діловодство спеціалізованого суду» «ДСС» вбачається, що платник податків оскаржував вказані вище податкові повідомлення-рішення у судовому порядку.

Відповідно до підпункту 94.19.3 пункту 94.19. статті 94 ПК України, припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з усуненням платником податків причин застосування адміністративного арешту.

Таким чином, підставою для застосування до платника податків адміністративного арешту його майна був недопуск посадових осіб фіскального органу до проведення перевірки.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, фіскальним органом перевірка була проведена, а її результати оформлені у встановленому законом порядку.

Як вже зазначалося судом, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Пунктом 16.1. статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки; не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

У даному випадку застосування до відповідача такого виняткового способу забезпечення виконання обов'язків, як адміністративний арешт, мало б забезпечити виконання вказаних у пункті 16.1 статті 16 ПК України обов'язків платника податків.

Натомість, перевірка відповідача відбулася, а фіскальним органом після її проведення визначені платнику податків суми грошових зобов'язань щодо сплати податків та зборів.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - залишити без задоволення.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська