Справа № 607/10581/17
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2017 Справа №607/10581/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.

за участю секретаря Кісіль Т.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до УПП у м. Тернополі ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 598115 від 22 серпня 2017 року, якою його визнано винним за ч.1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення правил зупинки. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові він не вчиняв, оскільки здійснив вимушену зупинку транспортного засобу при цьому ввімкнув сигнал аварійної світлової сигналізації. З цих підстав позивач вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім цього позивач переконаний, що винесення оскаржуваної постанови на місці зупинки його транспортного засобу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення є порушенням вимог закону та прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить оскаржувану постанову скасувати.

Представник відповідача УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, вважає доводи позивача безпідставними, оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №598115 від 22 серпня 2017 року, ОСОБА_1 22 серпня 2017 року о 18 год. 20 хв., в м. Тернополі по вулиці Живова, 7, керуючи транспортним засобом «Dacia Logan» державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку на проїзній частині дороги у другому ряді, чим порушив вимоги п.15.4 ПДР України.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобовязані знати та неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.15.4 ПДР України, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два більше ряди.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за порушення правил зупинки.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові, представником відповідача долучено диск із відеофіксацією з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції та відеореєстратора із автомобіля патрульної поліції, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу на проїзній частині в два ряди. Таким чином, доводи позивача з приводу того, що порушення вимог ПДР України він не допускав, суд вважає невиправданими та наведені ним з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Крім цього, доводи позивача з приводу того, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на місці зупинки транспортного засобу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про незаконність оскаржуваної постанови, суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п.1.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Вказана норма також зафіксована у ст.258 КУпАП, яка на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року №596-VIII після частини першої доповнена новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі».

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, на яке посилається позивач як на підтвердження свої позовних вимог, датоване 26 травня 2015 року, в той час як зміни в ст. 258 КУпАП внесені згідно Закону України від 14 липня 2015 року № 596-VIII.

А тому, суд вважає, що винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам законодавства, яке діяло на момент винесення вказаної постанови.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, зокрема підлягають зясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, повністю викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 598115 від 22 серпня 2017 року, які є обєктивними та вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому при постановленні рішення, суд не приймає до уваги пояснення позивача викладені ним у позовній заяві та надані в судовому засіданні, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за обставин викладених у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 598115 від 22 серпня 2017 року.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в даному випадку заявлені позивачем вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, підлягають до часткового задоволення.

Із змісту ст.8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слідує, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які вчинили адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставини, за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення та відсутність негативних наслідків, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Вина ОСОБА_1 доведена матеріалами адміністративної справи, однак суд вважає, що його дії є малозначними, а тому його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в справі закрити.

Керуючись п.п. 1.3, 1.9, 15.4 ПДР України, ст.ст. 22, 122, 247, 251, 254, 258 КУпАП, ст.ст.1, 10, 11, 18, 71, 158 163, 171-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 598115 від 22 серпня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП провадженням закрити, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий суддяОСОБА_4