Справа № 826/8018/17
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 вересня 2017 року 17:06 № 826/8018/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Клименчук Н.М. при секретарі судового засідання Артеменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
доКиївської міської ради
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,
за участю:

від позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6

від відповідача: Кохан А.І.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 12 вересня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач-1), ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач-2), ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач-3) та ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач-4) звернулись з позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Київської міської ради від 15.11.2016р. №526/1530 про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1;

- зобов'язання відповідача розглянути проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність позивачу-1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 та прийняти відповідне рішення;

- визнання протиправним та скасування рішення Київської міської ради від 15.11.2016р. №527/1531 про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2;

- зобов'язання відповідача розглянути проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність позивачу-2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2 та прийняти відповідне рішення;

- визнання протиправним та скасування рішення Київської міської ради від 15.11.2016р. №523/1527 про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_3;

- зобов'язання відповідача розглянути проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність позивачу-3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_3 та прийняти відповідне рішення;

- визнання протиправним та скасування рішення Київської міської ради від 15.11.2016р. №524/1528 про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_4;

- зобов'язання відповідача розглянути проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність позивачу-4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_4 та прийняти відповідне рішення.

Ухвалою суду від 08.09.2017р. об'єднано в одне провадження адміністративні справи №826/8018/17, №826/7990/17, №826/8000/17 та №826/8020/17, присвоєно справі загальний номер 826/8018/17.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю прийняття оскаржуваних рішень.

В судовому засіданні представником позивачів та позивачем - 1 позовні вимоги підтримано.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 на підставі Договору дарування від 02.12.2009р., реєстраційний номер в реєстровій книзі №45936 від 15.12.2009р. є власником житлового будинку на АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 на підставі Договору міни житлових будинків від 09.12.2009р., реєстраційний номер в реєстровій книзі №2346 від 09.12.2009р. є власником житлового будинку на АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 на підставі Договору міни житлових будинків від 09.12.2009р., реєстраційний номер в реєстровій книзі №2348 від 09.12.2009р. є власником житлового будинку на АДРЕСА_3.

ОСОБА_4 на підставі Договору міни житлових будинків від 09.12.2009р., реєстраційний номер в реєстровій книзі №2348 від 09.12.2009р. є власником житлового будинку на АДРЕСА_4.

Позивачами до Київської міської ради подано проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_5, на погодження та передачу земельних ділянок у власність позивачам.

Рішеннями Київської міської ради від 15.11.2016р. №526/1530, №527/1531, №523/1527 та №524/1528 відмовлено позивачам у передачі зазначених земельних ділянок у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (категорія земель - землі рекреаційного призначення).

Пунктом 2 оскаржуваних рішень Доручено Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) здійснити заходи, спрямовані на проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, передбачених рішенням Київської міської ради від 25.09.2003р. №16/890 «Про порядок здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві» (із змінами і доповненнями).

Відповідно до пункту 3 зазначених рішень Доручено виконавчому органу Київської міської ради (КМДА) здійснити організаційно-правові дії щодо створення на земельній ділянці, зазначеній у п. 1 цих рішень, реабілітаційно - рекреаційного центру для інвалідів та учасників бойових дій в зоні АТО.

Вважаючи протиправними рішення Київської міської ради та у зв'язку із цим про зобов'язання вчинити певні дії, позивачі звернулись з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно зі статтею 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі, маючи погоджені з Державним агентством земельних ресурсів України, Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища, Київською міською санепідемстанцією, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в м. Києві, Міністерством культури України, Головним управлінням охорони культурної спадщини, ДП «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпроміст», Головним управлінням земельних ресурсів, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_5, звернулись до Київської міської ради з заявами про передачу земельних ділянок у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруду за вказаними вище адресами.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема вирішення відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Так, рішеннями Київської міської ради від 15.11.2016р. №526/1530, №527/1531, №523/1527 та №524/1528 відмовлено позивачам у передачі зазначених земельних ділянок у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (категорія земель - землі рекреаційного призначення).

Пунктом 2 оскаржуваних рішень Доручено Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) здійснити заходи, спрямовані на проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, передбачених рішенням Київської міської ради від 25.09.2003р. №16/890 «Про порядок здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві» (із змінами і доповненнями).

Відповідно до пункту 3 зазначених рішень Доручено виконавчому органу Київської міської ради (КМДА) здійснити організаційно-правові дії щодо створення на земельній ділянці, зазначеній у п. 1 цих рішень, реабілітаційно - рекреаційного центру для інвалідів та учасників бойових дій в зоні АТО.

Однак, відповідно частини першої статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ст.ст. 38, 39 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 року за № 1011/18306 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель.

Зазначеною класифікацією визначено поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів, зокрема у складі категорії земель житлової та громадської забудови у підрозділі 02.01. передбачено вид цільового призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В матеріалах справи наявні копії Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 від 22.07.2017р., згідно якого цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, 0,1000г, за адресою: АДРЕСА_2, - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 19.03.2015р., згідно якого цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, 0,1000г, за адресою: АДРЕСА_3, - 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 від 22.07.2017р., згідно якого цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3, 0,1000г, за адресою: АДРЕСА_1, - 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 від 22.07.2017р., згідно якого цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4, 0,1000г, за адресою: АДРЕСА_4, - 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Крім того, згідно Проектів землеустрою, Висновків комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою від 01.08.2012р., Висновків державної експертизи землевпорядної документації від 30.08.2012р., Висновків Головного управління земельних ресурсів КМДА від 25.10.2011р. спірні земельні ділянки мають цільове призначення - землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Таким чином, судом встановлено, що цільове призначення земельних ділянок по АДРЕСА_5, - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Твердження представника відповідача, що зазначені земельні ділянки відносяться до земель рекреаційного призначення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача не надано доказів, що зазначені земельні ділянки відносяться до земель рекреаційного призначення.

Щодо тверджень представника відповідача, що позивачами не прозоро набуто у власність нерухоме майно, що знаходиться за адресами: АДРЕСА_5, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету міської Ради депутатів трудящих від 02.07.1963р. №921 земельна ділянка, площею 0,4га по АДРЕСА_5 відведена Київському шкіркомбінату для розширення території піонерського табору, за рахунок земельного фонду і лишків садиби АДРЕСА_6.

З 1993 року зазначена земельні ділянка в складі майнового комплексу зареєстрована за Організацією орендарів орендного підприємства «Чинбар» на підставі договору купівлі-продажу.

Від ЗАТ «Чинбар» право власності на нежилі будівлі площею 452,5кв.м., в тому числі будівлі за літерою «В» перейшло до ТОВ «Гельштальт Консалтинг Груп» на підставі договору купівлі - продажу від 14.11.2000р. №74/00 та договору про поділ в натурі нерухомого майна, згідно якого сторони домовились, що частини становлять окреме майно загальною площею 452,5кв.м.

В подальшому, на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Український правовий альянс» від 21.11.2007р., наказу господарського суду міста Києва від 04.02.2008р., ухвали Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Український правовий альянс» від 09.06.2008р., ухвали Фастівського міського районного суду Київської області від 22.12.2008р. у справі №6-112/08, визнано право власності на нерухоме майно - жилі дачні будинки: жилий будинок площею 87,5кв.м., жилий будинок площею 16,0кв.м., за обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Проект-Житло».

09 березня 2009 року загальними зборами членів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проект-Житло» прийнято рішення, яке оформлено протоколом, яким задоволено заяви ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_4 про вихід з членів кооперативу та вирішено питання про виплату вартості їхніх паїв у натуральному вигляді, майном - жилими (дачними) будинками.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11.06.2009р. у справі №2-3601/09 визнано за ОСОБА_2 право власності на жилий (дачний) будинок, загальною площею 65,8кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_5, як на окремий об'єкт нерухомого майна; за ОСОБА_10 визнано право власності на жилий (дачний) будинок, загальною площею 87,5кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, як на окремий об'єкт нерухомого майна; за ОСОБА_3 визнано право власності на жилий (дачний) будинок, загальною площею 72,2кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2, як на окремий об'єкт нерухомого майна; за ОСОБА_11 визнано право власності на жилий (дачний) будинок, загальною площею 167,6кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3, як на окремий об'єкт нерухомого майна; за ОСОБА_4 визнано право власності на жилий (дачний) будинок, загальною площею 37,3кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_4, як на окремий об'єкт нерухомого майна та зобов'язано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкт нерухомого майна» провести державну реєстрацію визнаного судом права власності та виготовити нову технічну документацію на зазначені об'єкти.

На підставі Договору дарування від 02.12.2009р., реєстраційний номер в реєстровій книзі №45936 від 15.12.2009р. за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1; на підставі Договору міни житлових будинків від 09.12.2009р., реєстраційний номер в реєстровій книзі №2346 від 09.12.2009р. за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2; на підставі Договору міни житлових будинків від 09.12.2009р., реєстраційний номер в реєстровій книзі №2348 від 09.12.2009р. за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_3 та на підставі Договору міни житлових будинків від 09.12.2009р., реєстраційний номер в реєстровій книзі №2348 від 09.12.2009р. за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_4.

Представник відповідача зазначає, що під час прийняття оскаржуваних рішень Київською міською радою було враховано те, що, на її думку, внаслідок рішень Третейських судів, приміщення тимчасового дерев'яного корпусу дитячого оздоровчого табору «Вогник» перетворилось в жилий будинок. До 2009 року (05.03.2009р. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності судів та виконання рішень третейських судів» №1076-VІ) законодавство не містило обмежень щодо розгляду третейськими судами спорів про нерухоме майно. Цим, на думку відповідача, і скористався обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Проект-Житло», яким отримано протиправне, на думку Київської міської ради, рішення Третейського суду про визнання за ним права власності на тимчасові споруди дитячого оздоровчого табору «Вогник».

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У той же час, відповідно до п. «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Крім того, згідно з частиною першою статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Таким чином, з аналізу зазначених норм чинного законодавства України випливає, що приватизація земельної ділянки на підставі права власності на житловий будинок є конституційним правом громадян.

Доводи Київської міської ради про не прозоре набуття позивачами права власності на жилі приміщення за адресою: АДРЕСА_5 є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України.

Відповідачем не надано доказів, що судові рішення, на підставі яких за позивачами визнано право власності на жилі приміщення за адресою: АДРЕСА_5 змінено чи скасовано за результатами апеляційного та касаційного перегляду.

У той же час, при прийнятті оскаржуваних рішень Київською міською радою не було враховано Правових висновків Управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради до проектів зазначених рішень від 25.07.2016р. №08/230-1469, від 25.07.2016р. №08/230-1467, згідно яких повідомлено, що до повноважень Київської міської ради не віднесено вирішення питань щодо законності набуття права власності на об'єкти нерухомого майна та, відповідно, прийняття рішень про відмову у передачі земельних ділянок на тій підставі, що є інформація про не прозоре набуття права власності на майно, що знаходиться на земельній ділянці.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого законом покладено обов'язок доказування правомірності прийняття ним оскаржуваного рішення, не довів суду, що рішення про відмову позивачам у передачі земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і спору на АДРЕСА_5 прийнято ним на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, а судом під час розгляду справи таких обставин встановлено не було.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач у справі не надав суду жодних доказів, які б спростували доводи викладені позивачами у позовній заяві.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд дійшов висновку, що позовні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 11, 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 15.11.2016р. №526/1530 про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1.

3. Зобов'язати Київську міську раду розглянути проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 та прийняти відповідне рішення.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 15.11.2016р. №527/1531 про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2.

5. Зобов'язати Київську міську раду розглянути проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2 та прийняти відповідне рішення.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 15.11.2016р. №523/1527 про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_3.

7. Зобов'язати Київську міську раду розглянути проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_3 та прийняти відповідне рішення.

8. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 15.11.2016р. №524/1528 про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_4.

9. Зобов'язати Київську міську раду розглянути проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_4 та прийняти відповідне рішення.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук

Повний текст постанови виготовлено 13.09.2017р.