Справа № 428/11224/17
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 жовтня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Баронін Д.Б, розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, третя особа Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, третя особа Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Залучення до участі у справі в якості третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, про яке у позові просить позивач, на думку суду є необґрунтованим, адже позивачем не наведено жодних доказів того, що рішення у справі може вплинути на права чи обовязки Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради.

Враховуючи те, що позов відноситься до юрисдикції адміністративного суду, підсудний Сєвєродонецькому міському суду, відповідає вимогам ст.ст. 105, 106 КАС України, вимоги позивача стосуються виплат, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, то вбачається можливим відкрити скорочене провадження в цій адміністративній справі.

Стосовно позовних вимог, які стосуються періоду до 01 квітня 2017 року та заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Підставою звернення до суду є протиправні рішення (дії чи бездіяльність), які порушують права (свободи чи інтереси) конкретної особи.

З аналізу вищезазначених норм статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

Суд також враховує, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися» (ст. 99 КАС України), дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обовязку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права на призначення та виплату пенсії і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого ч. 1 ст. 71 КАС України, про обовязковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Аналогічний підхід до визначення часу, з якого особа могла дізнатися про порушення свого права викладено у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року по справі № 6-2469цс16.

Відповідно ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Отже, про порушення свого права на призначення та виплату пенсії позивач, із урахуванням реєстрації місця її проживання в м. Сєвєродонецьку за місцем розташування органу Пенсійного фонду, повинна була дізнаватись 26 числа кожного місяця, за який їй не було призначено та виплачено пенсію.

До суду позивач звернувся 19 жовтня 2017 року, про що свідчить штамп суду. Тобто, шестимісячний строк звернення до суду був пропущений позивачем з приводу визнання дій відповідача протиправними та зобовязання відповідача нарахувати і виплатити пенсію за період до березня 2017 року включно, адже про порушення права на виплату пенсії за березень 2017 року позивач повинен був дізнатися 26 березня 2017 року. Існування будь-яких обставин, які обєктивно перешкоджали позивачу дізнатися про порушення свого права на призначення та виплату пенсії із заступним зверненням до суду, позивачем не доведено.

Крім того, з письмових доказів, доданих до позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 ще 02.07.2016 року зверталася до відповідача з приводу поновлення нарахування та виплати їй пенсії, що додатково підтверджує висновок суду про обізнаність позивача стосовно щомісячного порушення її прав.

Отже, належить відмовити у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, у звязку із чим підлягають залишенню без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії за період до 01 квітня 2017 року.

При цьому суд вважає, що норми ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, адже вказана норма стосується лише нарахованих в минулому сум пенсії, не отриманих з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Аналогічної позиції послідовно дотримується Верховний Суд України в своїх постановах по справам № 21-329а13, № 21-4289а15, № 21-1249а16.

З позовної заяви вбачається, що пенсія з 01.03.2016 року позивачу не нараховувалась, а тому жодних підстав для застосування ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у цій справі немає.

Про порушення свого права на виплату пенсії за квітень 2017 року позивач повинен був дізнатися 26 квітня 2017 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду, а тому вимога про призначення та виплату пенсії за квітень 2017 року залишенню без розгляду не підлягає.

Керуючись ст.ст. 17-20, 107, 165, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії по 31 березня 2017 року залишити без розгляду.

Відкрити скорочене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії з 01 квітня 2017 року.

Розгляд і вирішення справи здійснювати одноособовим складом суду в порядку скороченого провадження.

Запропонувати відповідачу протягом десяти днів з дня одержання ухвали подати до канцелярії суду свої письмові заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. У разі, якщо до суду не буде подано заперечення відповідача протягом вказаного строку, справу буде розглянуто протягом трьох днів з дня закінчення цього строку.

Витребувати від Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в строк до 31 жовтня 2017 року належним чином завірені копії всіх документів (заяв, додатків до заяв, розпоряджень, рішень, повідомлень, листування, тощо) стосовно призначення, виплати та припинення виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії ЕМ № 908163.

Витребувати від Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради в строк до 31 жовтня 2017 року інформацію щодо чинності довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії ЕМ № 908163.

Роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про наявність у них процесуальних прав і обов'язків, що передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслати відповідачу.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала в частині відкриття провадження у справі оскарженню не підлягає, а в частині залишення позовних вимог без розгляду ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному статтями 185-187 КАС України.

Суддя Д.Б. Баронін