Справа № 814/2571/16
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/2571/16

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

представника апелянта та третьої особи ОСОБА_2 (довіреність від 03.10.2017 року)

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4 (договір від 30.11.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 25.11.2016 р. № 3370/5, згідно якого анульовано свідоцтво від 09.04.2013 р. № 878 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, виданого ОСОБА_3; зобовязати Міністерство юстиції України внести відомості до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про скасування запису про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, внесеного на підставі наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2016 р. № 3370/5, допустити негайне виконання постанови суду в цій частині.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача були відсутні підстави для припинення діяльності арбітражного керуючого, які передбачені ст. 112 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки комісія відділу з питань банкрутства під час планової виїзної перевірки позивача дійшла хибних висновків про виявлені порушення.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував наказ Міністерства юстиції України від 25.11.2016 р. № 3370/5, згідно якого анульовано свідоцтво від 09.04.2013 р. № 878 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, виданого ОСОБА_3 Зобовязав Міністерство юстиції України внести відомості до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про скасування запису про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, внесеного на підставі наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2016 р. № 3370/5.

В апеляційні скарзі Міністерство юстиції України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.04.2013 року ОСОБА_3 видано свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражних керуючих № 878.

На підставі наказу Міністерства юстиції України від 04.07.2016 року № 595/7 «Про затвердження Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на ІІІ квартал 2016 р.» та доручення Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області від 11.07.2016 року № 34 на проведення перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у Миколаївській області з 25.08.2016 року по 02.09.2016 року проведено планову виїзну перевірку діяльності позивача, за результатом якої 02.09.2016 року складено довідку № 34, в якій зазначені порушення, які підлягають усуненню.

13.09.2016 року складено акт планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 34.

Згідно вказаного акту, за результатами перевірки виявлено порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, а саме: арбітражний керуючий ОСОБА_3 під час виконання повноважень ліквідатора ПАТ «Надлиманський» допустив грубе порушення законодавства, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та кредиторів в частині не вжиття заходів щодо продажу майна банкрута на аукціоні, а також в частині не вжиття заходів щодо повідомлення всіх працівників банкрута про їх звільнення та не здійснення його відповідно до законодавства України про працю.

14.09.2016 року Головним територіальним управлінням юстиції у Миколаївській області направлено до Міністерства юстиції України матеріали планової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_3 для розгляду пропозиції щодо направлення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

12.10.2016 року відбулося засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, де більшістю голосів прийняте рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_3С дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Міністерство юстиції України 25.11.2016 року видало наказ № 3370/5, яким анульовано свідоцтво від 09.04.2013 року № 878 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, видане ОСОБА_3

Не погодившись із виявленими порушеннями, посилаючись на безпідставність висновків перевірки, неправомірність прийнятого наказу, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки оскаржуваний наказ прийнятий за відсутності правових підстав, а висновки про порушення позивачем вимог закону є необґрунтованими, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Питання застосування до арбітражних керуючих дисциплінарних стягнень і анулювання свідоцтв внормовано положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5.

Частинами 2, 3 ст. 107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики державним органом з питань банкрутства утворюється Дисциплінарна комісія ( частина 1 статті 108 Закону №2343-ХІІ), яка діє на підставі Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих № 81/5.

За приписами пункту 4 цього Положення, Комісія відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, розглядає подання структурного підрозділу Мін'юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін'юстом повноважень державного органу з питань банкрутства, про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого і за наслідками розгляду приймає одне із рішень, передбачених пунктом 25 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих № 81/5, зокрема, про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

Відповідно до частин 5 та 6 ст. 108 вказаного Закону, рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше п'яти членів комісії.

Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

Частиною 1 ст. 109 вказаного Закону передбачено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Статтею 112 вказаного Закону обумовлено, що підставою для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого. У разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.

Відповідно до частин 1,2 статті 113 Закону № 2343-XII у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Аналіз змісту наведених норм Закону дає підстави для висновку, що рішення Дисциплінарної комісії носить рекомендаційний характер для органу, який наділений виключними повноваженнями щодо видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), позбавлення особи права на заняття такою діяльністю, і як наслідок такого рішення - анулювання свідоцтва.

Притягнення до дисциплінарної відповідальності і пропозиція застосувати до арбітражного керуючого відповідну санкцію - являють собою різні юридичні поняття. Відтак, рішення Дисциплінарної комісії про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відповідно до норм законодавства, не може бути доказом притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи такого рішення державного органу з питань банкрутства додано не було.

Разом з тим, пунктами 27, 28 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих № 81/5 передбачено, що у разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого протокол її засідання та її подання про застосування до арбітражного керуючого такого виду дисциплінарного стягнення у триденний строк направляються до структурного підрозділу Мін'юсту для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомостей про арбітражного керуючого, стосовно якого Комісією прийнято рішення.

Структурний підрозділ шляхом надіслання листа за підписом керівника структурного підрозділу або особи, яка виконує його обов'язки, у п'ятиденний строк з дня надходження відповідного протоколу засідання Комісії повідомляє заявника про прийняте Комісією рішення за результатом розгляду заяви або скарги щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

Отже, положення пунктів 27, 28 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих № 81/5 щодо процедури позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого суперечать частині 2 статті 113 Закону №2343-XII.

Частиною 4 статті 9 КАС України встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні органу, уповноваженого приймати зазначене рішення про позбавлення арбітражного керуючого права на здійснення такої діяльності підлягають застосуванню норми Закону № 2343-XII, а не Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих № 81/5.

Судом першої інстанції правильно враховано відсутність рішення Державного органу з питань банкрутства рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 112 Закону № 2343-XII однією із підстав для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

При цьому, частиною 2 цієї норми встановлено, що у разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.

Анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) здійснюється відповідно до пункту 16 Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого Наказом Міністерства юстиції від 14 січня 2013 року №93/5, зокрема, у разі припинення діяльності арбітражного керуючого на підставі його письмової заяви про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та з інших підстав, передбачених статтею 112 Закону № 2343-XII ( в тому числі накладення дисциплінарного стягнення), структурний підрозділ готує висновок про наявність підстави для анулювання свідоцтва та проект наказу Мін'юсту України про анулювання такого свідоцтва.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що суб'єкт владних повноважень видав оскаржуваний наказ про анулювання свідоцтва, виданого ОСОБА_3, за відсутності відповідного рішення структурного підрозділу Мін'юсту про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та висновку про наявність підстав для анулювання відповідного свідоцтва про право на заняття діяльністю арбітражного керуючого.

Крім того, внесений до Єдиного реєстру за наказом №3370/5 запис про анулювання цього свідоцтва, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 107 Закону України №2343-ХІІ, оскільки не містить інформації про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що наказ Міністерства юстиції України від 25 листопада 2016 року №3370/5 не відповідає вимогам закону.

Поряд з цим, умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів визначені Законом №2343-XII.

Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджено наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5.

Відповідно до вимог п. 1.3 Порядку №1284/5, контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) здійснюють Мін'юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства.

Мін'юст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.

Згідно із п. 1 та п. 4.30 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Мін'юсту України від 23 червня 2011 року №1707/5, Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.

Головне територіальне управління юстиції відповідно до покладених на нього завдань здійснює за дорученням Міністерства юстиції України контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Відповідно до вимог п.п. 2.1 - 2.3, 2.6, 2.6.1 - 2.6.3, 2.8 Порядку №1284/5, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону №2343-XII, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

У відповідності до ст. 107 Закону арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення (ч. 2 ст. 109 Закону України №4212-VI , п. 7.6. Порядку).

Так, на думку комісії, що здійснювала перевірку та Дисциплінарної комісії ліквідатор не мав права продавати майно ПАТ «Надлиманський» залишковою вартістю до 1000,00 грн. без проведення аукціону з продажу майна боржника як цілісного майнового комплексу.

Водночас, ухвалою господарського суду Одеської області від 20.05.2014 р. порушено провадження у справі № 916/1578/14 про банкрутство ПАТ «Надлиманський», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

З метою виконання покладених ухвалою суду обовязків розпорядника майна та вивчення фінансового становища боржника ОСОБА_3 запросив у директора товариства бухгалтерські документи, що свідчать про його фінансове становище.

Актом приймання-передачі від 03.06.2014 р. йому було передано баланс підприємства станом на 01.01.2011 р., 01.01.2013 р., 01.01.2014 р., звіти про фінансові результати за 2011 р., 2012 р., 2013 р., дані по кореспондентським рахункам, довідку про дебіторську заборгованість, довідка про заборгованість по заробітній платі, довідка про кредиторську заборгованість.

Постановою суду від 29.07.2014 р. ПАТ «Надлиманський» оголошено банкрутом та призначено ліквідатором товариства арбітражного керуючого ОСОБА_3.

Частиною 5 ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» №4212-VI від 22.12.2011 р. передбачено, що ліквідатор здійснює продаж майна у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі, якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна частинами.

Відповідно до ст. 191 ЦК України до складу підприємства, як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 4 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що цілісним майновим комплексом є господарський об'єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. У разі виділення цілісного майнового комплексу структурного підрозділу підприємства складається розподільчий баланс.

Під час вивчення фінансового стану підприємства та інвентаризації майна господарства ліквідатором було виявлено майно товариства, непридатне для його подальшого використання, а отже такого, що не може (в силу свого зносу) приймати участь у виробництві продукції (робіт, послуг).

Наказом від 01.02.2015 р. № 5 було створено комісію по списанню основних засобі, які не підлягають відновленню з метою реалізації на запчастини.

На виконання зазначеного наказу в лютому 2015 р. комісією складені та підписані акти на списання основних засобів, що непридатні для їх подальшого цільового використання.

01.05.2015 р. була проведена незалежна оцінка колісних транспортних засобів в кількості 9 штук, сільськогосподарської техніки та обладнання в кількості 12 штук (звіти № 573/09-15 і № 574/09-15).

Керуючись п. 6 ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» позивачем було реалізовано майно, яке не увійшло до цілісного майнового комплексу за результатами проведеного списання, шляхом укладення безпосередніх договорів купівлі-продажу. Загальна сума продажу склала 348100,00 грн.

19.05.2015 між арбітражним керуючим ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_5 укладено договір № 19/05 за яким останній придбав трактор Т-150 К, 1989 р.в. за 20000,00 грн.

27.04.2015 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_6 укладено договір № 27/04 за яким останній придбав ємність для зберігання ПММ V 3 куб.м за 2300,00 грн.

05.05.2016 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 05/05/4 з громадянином ОСОБА_7, який придбав автомобіль НОМЕР_1 на запчастини м за 8500,00 грн.

05.05.2016 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 05/05/2 з громадянином ОСОБА_7, який придбав автомобіль НОМЕР_2 на запчастини м за 10000,00 грн.

05.05.2016 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 05/05 з ТОВ «Магік», яке придбало автомобіль ємність ПММ V 25 куб.м. за 15000,00 грн. та ємність ПММ V 10куб.м. за 6500,00 грн.

31.05.2016 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 31/05 з громадянином ОСОБА_8, який придбав причіп автомобільний ОДАЗ диз. 259-12ОА за 10000,00 грн.

27.05.2016 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 27/05 з громадянином ОСОБА_9, який придбав автомобіль ГАЗ САЗ 3507 самоскид д.н.з. НОМЕР_3 на запчастини м за 10000,00 грн.

08.07.2015 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 08/07 з фізичною особою ОСОБА_10, який придбав трактор МТЗ-80, двигун № НОМЕР_4 за 20000,00 грн.

22.06.2016 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 22/06 з фізичною особою ОСОБА_11, який придбав:бочку ПММ саморобну 2 куб.м. за 500,00 грн; кран козловий з ручним приводом за 2000,00 грн.; бочку ВУ-3 з 2 шлангами за 1500,00 грн.; плуг ПРВН-2,5 за 1000,00 грн.; ємність металеву 3 куб.м. за 3000,00 грн.; оприскувач б/в на запчастини 2000,00 грн.

23.06.2015 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 23/06 з фізичною особою ОСОБА_12, який придбав трактор ДТ-75 «Казахтанець» на запчастини за 17000,00 грн.

30.04.2015 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 30/04 з ТОВ «Магік»,яке придбало трактор Т-16 1984 р.в. заводський номер 352703, д.н.з. НОМЕР_5 за 15000,00 грн.

30.04.2015 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 30/04/2 з ТОВ «Магік», яке придбало причіп тракторний 2 ПТС4 для транспортування сіна за 2000,00 грн.; плуг ПРВН-2,5 за 2000,00 грн.; причіп тракторний 2ПТС4 бортовий за 1500,00 грн.;

04.08.2015 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 04/08 з фізичною особою ОСОБА_13 ,який придбав ємність нержавіючу термозберігаючу 3 куб.м. за 4000,00 грн.; причіп автомобільний на запчастини за 5000,00 грн.; машину зерноочисну ОВС-25 за 10000,00 грн.; плуг ПЛН 5-25 за 3000,00 грн.; гідро сапу за 5000,00 грн.

16.07.2015 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 16/07 з фізичною особою ОСОБА_13, який придбав сіялку СЗ-3,6 за 6000,00грн. та сіялку СЗ-3,6 за 4000,00 грн.;

08.08.2015 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 08/08 з фізичною особою ОСОБА_13, який придбав:ємність нержавіючу термозберігаючу 3 куб.м. за 4000,00 грн.; автомобіль НОМЕР_6 1981 р.в. на запчастини за 6500,00 грн.; автомобіль НОМЕР_7 1979 р.в. на запчастини за 6500,00 грн.; автомобіль ГАЗ-52 бортовий д.н.з. 51-46 ОДП,1976 р.в. на запчастини за 6500,00 грн.; автомобіль НОМЕР_8 1970 р.в. на запчастини за 6500,00; автомобіль ГОСНИТИ ГАЗ-52 д.н.з. 73-35 ОДП,1987 р.в. на запчастини за 6500,00 грн.

04.03.2015 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 04/03 з фізичною особою ОСОБА_14, який придбав:ємність алюмінієву V 3 куб.м. за 2500,00 грн.; ємність металеву V 3 куб.м. за 1500,00 грн автомобіль ГАЗ-53 цистрена на запчастини за 3000,00 грн.; автомобіль на базі ЗИЛ-130 на запчастини за 6000,00 грн.; трактор Т-16 на запчастини за 2000,00 грн.; трактор Т-16 на запчастини за 1000,00 грн.; трактор ЮМЗ-6 ЕО 2621 на запчастини за 8000,00 грн.;

04.04.2015 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 04/04 з фізичною особою ОСОБА_14, який придбав:комбайн СК-5 «Нива» на запчастини за 12000,00 грн.; комбайн Е-281 на запчастини за 9000,00 грн.; напівпричіп ТВС-2 за 2500,00 грн.; розкидувач добрива за 2000,00 грн.; плуг ПЛН 4-35 за 1500,00 грн.; плуг ПЛН-40 за 500,00 грн.; плуг ПРВН-2,5 за 2500,00 грн.; борона БИГ-3 за 1200,00 грн.; борона БЗСС-1 за 100,00 грн.; трактор ЮМЗ-6 на запчастини за 2000,00 грн.;

04.04.2015 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 04/04/1 з фізичною особою ОСОБА_14, який придбав:верстат свердлувальний за 1100,00 грн.; верстат свердлувальний за 1200,00 грн.; верстат токарний 1К62 за 2400,00грн.; верстат токарний за 2400,00грн.; верстат заточний за 250,00 грн.; верстат горизонтально-фрезерний за 3500,00 грн.; пневматичний молот за 3500,00грн.; прес за 300,00 грн.; пила механічна за 600,00 грн.

07.03.2015 між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_3 укладено договір № 07/03 з фізичною особою ОСОБА_14, який придбав: човен для збирання та транспортування винограду за 1500,00 грн.; ресивер компресора за 200,00 грн.

Відповідно до п. 6 ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж таких активів: основних засобів, балансова залишкова вартість яких не перевищує одну тисячу гривень, а також інших необоротних матеріальних активів, господарських матеріалів, малоцінних та швидкозношуваних предметів, обсяги або вартість яких є недостатніми для проведення аукціону. Ці матеріальні активи реалізуються безпосередньо ліквідатором або на комісійних умовах через організацію роздрібної торгівлі; не проданих на аукціоні. У цьому випадку безпосередній продаж може здійснюватися за ціною останніх торгів на аукціоні; не проданих на біржових торгах через товарну біржу; стосовно яких після опублікування оголошення про проведення повторного аукціону є лише одна пропозиція від покупця. Безпосередній продаж може здійснюватися за ціною, що була визначена як ціна продажу на аукціоні, покупцеві, який подав пропозицію про участь в аукціоні; акцій приватного акціонерного товариства або часток товариства з обмеженою відповідальністю, які належать боржнику і викуповуються цим товариством або учасниками (акціонерами) цього товариства.

Спільним наказом Державного казначейства України та Міністерства фінансів України від 10.08.2001 р. № 142/181 затверджено Типову інструкцію про порядок списання матеріальних цінностей з балансу бюджетних установ (в подальшому Інструкція).

Відповідно до п. 23 Інструкції продаж будівель (у тому числі приміщень), споруд, транспортних засобів та повністю зношених за даними бухгалтерського обліку матеріальних цінностей, які відносяться до необоротних активів, проводиться за експертною оцінкою. Експертна оцінка - це визначення вартості матеріальних цінностей експертом за договором із установою.

Комісією, що здійснювала перевірку, та Дисциплінарною комісією не було враховано, що майно, яке було реалізоване, було залишковою вартістю менше 1000,00 грн. та в результаті списання не могло бути включеним до складу цілісного майнового комплексу. Відтак комісія дійшла хибних висновків стосовно правомірності реалізації майна.

Щодо не вжиття заходів щодо попередження, звільнення працівників та керівника підприємства відповідно до законодавства України.

Після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури ліквідатор вчинив дії, передбачені чинним законодавством, а саме: наказом № 1 від 30.07.2014 року звільнив директора ПАТ «Надлиманський» ОСОБА_15 відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, наказом № 2 від 30.07.2014 року попередив працівників ПАТ «Надлиманський» про їхнє звільнення через два місяці в звязку з ліквідацією підприємства, наказом № 4 від 30.09.2014 року звільнив працівників ПАТ «Надлиманський» в звязку з ліквідацією підприємства.

Крім того, комісією були досліджені видаткові касові ордери як докази виплати заборгованості із заробітної плати, докази виплати заробітної плати працівникам протягом двох місяців, з моменту їх попередження про звільнення та докази виплати вихідної допомоги.

Про надання документів зазначено в Довідці про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 02.09.2016 року (ст. 35-37 Довідки).

Згідно висновків комісії під час перевірки, на підставі наданих видаткових касових ордерів не можна зясувати, яка заборгованість по заробітній платі була виплачена працівникам та за який період.

Таким чином, комісія зробила висновок, що ліквідатором не вжито всіх заходів щодо звільнення працівників та керівника підприємства.

Отже, згідно Довідки, комісія зробила висновок про грубе порушення абз. 10 ч. 2 ст. 41 та ч. 2 ст. 47 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» лише на підставі того, що не змогла зясувати яка заборгованість по заробітній платі була виплачена працівникам та за який період.

Судом першої інстанції вірно враховано те, що ухвалою господарського суду Одеської області від 08.07.2014 року затверджено кредиторські вимоги, серед яких нарахована та не виплачена заробітна плата. Крім того, Комісія не знайшла підтвердження звільнення ОСОБА_16 та попередження про майбутнє звільнення ОСОБА_17

Разом з цим, судом встановлено, що ОСОБА_16 звільнився за власним бажанням у липні 2014 року, ще до початку ліквідаційної процедури, а з ОСОБА_17 був укладений цивільно-правовий договір на виконання ним роботи по охороні майна ПАТ «Надлиманський» вже під час проведення ліквідаційної процедури.

Грубим порушенням арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в контексті п. 7.3. Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 р. № 1284/5, є таке винне порушення вказаних вимог Закону, яке призвело до настання незворотних істотно-негативних наслідків для боржника (банкрута) чи його кредиторів, які можуть полягати, зокрема, у реальному заподіянні матеріальної шкоди боржнику (банкруту) чи його кредиторам, за умови наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого і наслідками, що настали.

В ОСОБА_1 перевірки комісія жодним чином не наводить обґрунтування того, за якими критеріями визначила саме грубе порушення арбітражним керуючим ОСОБА_3 вимог законодавства про банкрутство, а лише зазначає, що це призвело до грубого порушення прав та законних інтересів кредиторів.

Оскільки матеріалами перевірки не підтверджується факт вчинення позивачем грубого порушення законодавства про банкрутство, а в акті перевірки відсутні висновки про те, що існує очевидна небезпека подальшого порушення арбітражним керуючим прав та інтересів боржника чи кредиторів, передбачених законодавством, судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що наказ Міністерства юстиції України від 25.11.2016 р. № 3370/5 не відповідає вимогам п. 7.6.2 Порядку № 1284/5.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Згідно з ч. 11 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Станом на час проведення перевірки та прийняття спірного наказу жодної скарги та позову на дії чи бездіяльність ліквідатора ПАТ «Надлиманський» ОСОБА_3 до Господарського суду Одеської області подано не було.

При цьому, грубим порушенням арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог Закону України №4212-VI в контексті п. 7.3. Порядку контролю є таке винне порушення вказаних вимог Закону, яке призвело до настання незворотних істотно-негативних наслідків для боржника (банкрута) чи його кредиторів, які можуть полягати, зокрема, у реальному заподіянні матеріальної шкоди боржнику (банкруту) чи його кредиторам, за умови наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого і наслідками, що настали.

Враховуючи викладене, оскільки висновки перевірки про вчинення позивачем грубого порушення законодавства про банкрутство, а також про існування очевидної небезпеки подальшого порушення арбітражним керуючим прав та інтересів боржника чи кредиторів, передбачених законодавством, в зв'язку з виконанням ним повноважень ліквідатора не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, прийнятий наказ винесений з порушенням Закону, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний та обґрунтований висновок про задоволення адміністративного позову.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції повною мірою зясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 200 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.10.2017 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1