Справа № 818/462/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 р.Справа № 818/462/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Калиновського В.А. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.07.2017р. по справі № 818/462/17

за позовом ОСОБА_1

до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області третя особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", в якому просив: скасувати постанову Ковпаківського відділу ДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 15.03.2017 року у виконавчому провадженні № 50971769 про стягнення виконавчого збору у розмірі 9 758,05 грн.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що Ковпаківським відділом Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, у зв'язку з невиконанням судового рішення в добровільному порядку, було винесено постанову від 15.03.2017 ВП № 50971769 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 9 758,05 грн. Позивач вважає дану постанову протиправною, оскільки позивач не мав ніякої реальної можливості самостійно виконати додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.12.2016 року у справі № 592/3038/15-ц у строки встановлені законом, що в свою чергу виключає можливість для застосування до нього такої санкції як стягнення виконавчого збору.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" про скасування постанови - задоволено частково.

Скасовано постанову Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 15.03.2017 року у виконавчому провадженні № 50971769 в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 680,45 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 26.04.2016 року старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50971769 з примусового виконання виконавчого листа № 592/3038/15, виданого 01.04.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу 3 550,00 доларів США основної суми депозиту та 1/2 частини нарахованих відсотків, які розміщенні в ПАТ КБ "Приватбанк" відповідно до договору № SAMDNWFD9300 «Вклад стандарт на 12 місяців» від 10.11.2014 року (а.с. 23). Згідно з цією постановою, ОСОБА_1 як боржнику запропоновано самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення даної постанови. Однак, ОСОБА_1 в добровільному порядку рішення суду виконано не було.

07.11.2016 року Ковпаківським відділом державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області на адресу ПАТ КБ «Приватбанк» направлено платіжну вимогу № 17/01 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 550,00 доларів США основної суми депозиту, що розміщений в ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до договору № SAMDNWFD9300 (а.с. 31).

09.12.2016 року на адресу Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області надійшла відповідь, в якій зазначено, що платіжна вимога № 17/01 виконана в повному обсязі (а.с. 34). При цьому, відповідно до платіжного доручення від 08.11.2016 року № G1108RJ0RX, кошти перераховано в гривневому еквіваленті в розмірі 90 775,98 грн. (а.с. 33).

Крім того, грошові кошти в сумі 304,00 доларів США, що становлять 1/2 частину нарахованих відсотків, які розміщенні в ПАТ КБ "Приватбанк" відповідно до договору № SAMDNWFD9300 було передано позивачем ОСОБА_2 особисто, про що свідчить розписка про отримання коштів від 14.02.2017 року (а.с. 65).

В подальшому, 15.03.2017 року старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 9 758,05 грн. (а.с. 8, 67).

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач приймаючи постанову про стягнення виконавчого збору від 15.03.2017 року ВП № 50971769 в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 9 077,60 грн. діяв правомірно, обгрунтовано в межах чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України №606-XIV визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" (який набрав чинності 05.10.2016 року) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до частин 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону України №606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Пунктом 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р. №512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за №489/20802 (далі - Інструкція №512/5), також передбачено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення, й у ній визначається встановлений ч.1 ст.28 Закону України №606-XIV розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, а примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» з відповідними змінами, роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

З матеріалів справи вбачається, що в частині виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу 3 550,00 доларів США основної суми депозиту, державним виконавцем було застосовано заходи примусового виконання шляхом направлення до ПАТ КБ «Приватбанк» платіжної вимоги від 07.11.2016 року № 17/01 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 550,00 доларів США основної суми депозиту, яка була виконана ПАТ КБ «Приватбанк» 08.11.2016 року шляхом перерахування коштів в гривневому еквіваленті у розмірі 90 775,98 грн. (а.с. 31). Отже, судом встановлено, що рішення суду в цій частині ОСОБА_1 самостійно виконано не було.

Доводи позивача, стосовно того, що добровільно виконати рішення суду в зазначеній частині він не міг, оскільки зняти грошові кошти з депозитного рахунку він не мав можливості, через те, що на грошові кошти ухвалою суду було накладено арешт, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.03.2015 року, було накладено арешт на грошові кошти в сумі 3 550,00 доларів США, які знаходяться на депозитному рахунку в ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідно до договору № SAMDNWFD9300, тобто лише на 1/2 частину депозитного рахунку (а.с. 76).

Також спростовуються твердження позивача, що на його неодноразові звернення до ПАТ КБ "ПриватБанк" йому було відмовлено у поверненні коштів з депозитного рахунку, оскільки, з листа ПАТ КБ "ПриватБанк" від 26.06.2017 року № 16.0.0.1-09 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до банку стосовно повернення коштів 26.12.2016 року, саме в цей день вони і були йому виплачені (а.с. 103).

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти та дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість добровільного виконання рішення суду ОСОБА_1 в частині повернення грошових коштів ОСОБА_2 в розмірі 3 550,00 доларів США до застосування заходів примусового виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо наявності підстав для прийняття державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору від 15.03.2017 року ВП № 50971769 в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 9 077,60 грн.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 року по справі № 818/462/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.07.2017р. по справі № 818/462/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 23.10.2017 р.