Справа № 810/699/17
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/699/17 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Володарської районної державної адміністрації на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Володарської районної державної адміністрації, третя особа: Київська обласна державна адміністрація про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Володарської районної державної адміністрації, в якому просив:

скасувати розпорядження Володарської районної державної адміністрації від 02.02.2017 №35-к про звільнення ОСОБА_3 з посади першого заступника голови Володарської районної державної адміністрації;

- поновити ОСОБА_3 на посаді першого заступника голови Володарської районної державної адміністрації;

- стягнути з Володарської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- зобов'язати Володарську районну державну адміністрацію проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_3 заборони, передбаченої частиною 3 статті 1 Закону України «Про очищення влади» відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про очищення влади».

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову.

Сторони, що були належним чином повідомлені, в судове засідання на апеляційний розгляд не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення клопотання, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 2016 року на підставі наказу Володарської районної державної адміністрації від 29.04.2016 №41-к позивач був призначений на посаду першого заступника голови райдержадміністрації.

Розпорядженням Володарської районної державної адміністрації від 02.02.2017 №35-к звільнено ОСОБА_3 з посади першого заступника голови Володарської районної державної адміністрації на підставі п.7-2 ст. 36 КЗпП України та Довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що відповідачем при виданні оскаржуваного розпорядження не дотримано вимог Закону України «Про очищення влади» та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №563.

Надаючи правову оцінку встановленим по справі обставинам та фактам, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.7-2 ст. 36 КЗпП України трудовий договір може бути припинений з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади».

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про очищення влади» задекларовано мету очищення влади, яка полягає у недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_4, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 1 зазначеного Закону, протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали сукупно не менше одного року посаду (посади) у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року, зокрема, керівника, заступника керівника самостійного структурного підрозділу центрального органу (апарату) Генеральної прокуратури України.

Статтею 5 Закону України «Про очищення влади» чітко визначено процедуру перевірки та встановлює уповноважений орган для забезпечення такої перевірки (ч.1); перелік органів, що здійснюють перевірку достовірності відповідних відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами 3 та 4 статті 1 цього Закону, згідно з їх компетенцією; порядок проведення перевірки, передбаченої цим Законом; план проведення перевірок (ч.2); на кого саме покладається організація проведення перевірки. (ч.4); відомості які підлягають перевірці (ч.5); черговість проведення перевірки (ч.6); обов'язки та дії керівника на якого покладається організація проведення перевірки (ч.7); початок проведення перевірки та оприлюднення інформації про перевірку (ч.8 та 9 Закону).

Статтею 4 Закону визначено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява). Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Тобто, перевірка по кожному органу, в якому працюють особи, зазначені у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону має здійснюватись відповідно до встановленого статтею 5 Закону порядку, на що позивач надав згоду, у визначений законом термін, зазначивши при цьому про відсутність заборон визначених ч. 3 ст. 1 Закону.

Судом першої інстанції встановлено, що при призначенні на посаду першого заступника голови Володарської районної державної адміністрації позивачем було подано заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» із зазначенням про те, що до нього не застосовуються відповідні заборони.

За результатами такої перевірки начальником відділу управління персоналом Володарської РДА складено Довідку про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» без зазначення дати її складання та із посиланням на наявні в трудовій книжці позивача записи, встановлено, що до ОСОБА_3 заборона, передбачена частиною 3 статті 1 Закону України «Про очищення влади» застосовується відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про очищення влади».

Апелянт стверджує, що звільнення позивача на підставі тільки наявних записів у трудовій книжці позивача проведено відповідно до вимог Закону України «Про очищення влади», при цьому вказує на відсутність у Володарської районної державної адміністрації обов'язку проведення додаткових перевірок, витребування додаткових даних, оскільки останнє не передбачено законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

З приводу доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу, що статтею 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 4, 5 статті 5 Закону організація проведення перевірки осіб (крім суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Перевірці підлягають: 1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; 2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Обов'язки та дії керівника на якого покладається організація проведення перевірки визначені частиною 7 статті 5 Закону.

Так, керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає до відповідних районних, міських (міст обласного значення), районних у містах територіальних органів державної влади за місцем проживання особи, до компетенції яких належить проведення перевірки відповідних відомостей, визначених у пункті 1 частини п'ятої цієї статті, запити про перевірку відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до яких додаються копії заяви.

До відповідного районного, міського (міст обласного значення), районного у містах територіального органу державної влади за місцем проживання особи, до компетенції якого належить проведення перевірки відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає запит про перевірку відповідних відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до якого додається копія декларації особи.

Запити, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, надсилаються одночасно.

У цей же день керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, надсилає повідомлення до Міністерства юстиції України про початок проходження перевірки особою, яке не пізніше ніж на п'ятий день з моменту його отримання розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із зазначенням дня початку проходження перевірки.

Орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку.

Частиною 14 вказаної статті Закону визначено, що керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Усі матеріали перевірки, які надійшли до керівника органу, передбаченого частиною четвертою цієї статті, додаються до особової справи особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 563 «Про деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади» затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» (далі - Порядок №563).

Відповідно до п. 4 Порядку № 563 перевірка достовірності відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» проводиться керівником відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої проводиться перевірка (далі - керівник органу).

Пунктами 5, 6 Порядку № 563 визначено, що керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі (далі - початок проведення перевірки в органі), в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також відповідальним за проведення перевірки визначає кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний структурний підрозділ).

Рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці.

Відповідно до пунктів 17, 17-1 Порядку №563 керівник органу не пізніш як на третій день після надходження заяви щодо незастосування до особи, яка підлягає перевірці, заборон, передбачених частинами третьою або четвертою статті 1 Закону, одночасно надсилає органам, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону, перелік яких затверджений Кабінетом Міністрів України (далі - органи перевірки), відповідно до компетенції запити про проведення перевірки за формою згідно з додатком 3 щодо особи, яка підлягає перевірці.

Запити про проведення перевірки щодо особи, яка підлягає перевірці, надсилаються у разі, коли у матеріалах особової справи такої особи зазначена інформація, що свідчить про те, що особа займала відповідно посади в органах внутрішніх справ, інших правоохоронних органах, органах прокуратури в період, що підлягає перевірці, а також трудова книжка (послужний список) такої особи втрачена (втрачений)/відновлена (відновлений) та/або з матеріалів особової справи вбачається, що особа могла займати відповідні посади в період, що підлягає перевірці, - до МВС та Генеральної прокуратури України.

Пунктом 36 Порядку №563 визначено, що на підставі відповіді/висновку/копії судового рішення, що надійшли від органів перевірки за результатами перевірки, відповідальний структурний підрозділ у триденний строк (з дня надходження останньої відповіді/висновку/копії судового рішення або з дня надходження відповіді/висновку/копії судового рішення, який є підставою для застосування заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону) готує довідку про результати перевірки за формою згідно з додатком 5 та подає її керівнику органу.

Отже, результати такої перевірки підлягають викладенню у висновку, який в даному випадку є обов'язковим, як і ознайомлення з ним особи, щодо якої проводилась перевірка. Такий висновок може бути оскаржений до суду, як це передбачено у ст. 5 Закону України «Про очищення влади».

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту оскаржуваного розпорядження, позивача звільнено з посади на підставі п.7-2 ст.36 КЗпП та довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади».

В матеріалах справи відсутні докази ознайомлення позивача з висновком, викладеним у формі довідки про результати перевірки, чим порушено його право на оскарження такого висновку.

Як і відсутні будь-які докази щодо надіслання відповідачем відповідних запитів щодо позивача.

Наразі, відповідачем не надано жодних доказів щодо дотримання процедури проведення перевірки, визначеної статтею 5 Закону та нормами Порядку № 563.

Відповідачем не було надано доказів вчинення позивачем будь-яких дій, тим більше протиправних, прийняття рішень чи допущення бездіяльності, які б були спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_4, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини.

Наразі, з матеріалів справи вбачається, що у період з 19 травня 2011 року по 07 липня 2011 року ОСОБА_3 обіймав посаду заступника начальника Головного управління нагляду за додержанням законів на транспорті та підприємствах оборонної промисловості - начальник управління нагляду за додержанням законів щодо прав і свобод та захисту інтересів держави на транспорті Генеральної прокуратури України.

07 липня 2011 року на підставі наказу Генеральної прокуратури України від 07.07.2011 №1970 ОСОБА_3 переведений на посаду заступника начальника Головного управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту та обороно-промислового комплексу - начальником управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави на транспорті Генеральної прокуратури України.

06.02.2014 на підставі наказу Генеральної прокуратури України від 06.02.2014 №81ц позивача звільнено за власним бажанням з посади прокурора Першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Головного управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні.

При цьому, 25 квітня 2012 року Генеральною прокуратурою України видано наказ №27шц, відповідно до якого ліквідовано у структурі та штатному розписі Генеральної прокуратури України Головне управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави та Головне управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту та обороно-промислового комплексу. Загальну штатну чисельність 126 одиниць зарахувати до резерву Генеральної прокуратури України з відповідним фондом заробітної плати.

Тобто, з 25.04.2012 посада позивача - заступника начальника Головного управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту та обороно-промислового комплексу - начальником управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави на транспорті Генеральної прокуратури України була виведена поза штат.

Відтак, відсутні підстави стверджувати, що позивач після цієї дати виконував обов'язки заступника керівника самостійного структурного підрозділу центрального органу (апарату) Генеральної прокуратури України.

Таким чином, позивач обіймав посаду як заступник керівника самостійного структурного підрозділу центрального органу (апарату) Генеральної прокуратури України у період з 19.05.2011 по 25.04.2012, що сукупно становить менше ніж один рік.

Відтак, на позивача не розповсюджується дія п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про очищення влади» та не мають застосовуватися заборони, передбачені частиною 3 статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Відтак, розпорядження Володарської районної державної адміністрації від 02.02.2017 №35-к про позивача з посади не може вважатися правомірним та підлягає скасування, а позивач підлягає поновленню на посаді.

Відповідно є обґрунтованими позовні вимоги про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання відповідача проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_3 заборони, передбаченої частиною 3 статті 1 Закону України «Про очищення влади» відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про очищення влади».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Володарської районної державної адміністрації - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 19.10.17.