Справа № 752/10681/17
Суддя: Шкірай М. І.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/364/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28.09.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.,

за участю секретаря - Чечельницького В.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника третьої особи - Ковтун А.М.

розглянувши в судовому засіданні матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Стрючаліна Володимира Федоровича про скасування постанови, суд -

Встановив

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, згідно якого просив суд визнати незаконними дії інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Стрючаліна В.Д. щодо складення постанови Серія АР № 725863 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КупАП України, у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., та скасувати відповідну постанову, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що 25.04.2017 року інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Стрючаліним В.Д. відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія АР № 725863, за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Так, згідно вказаної постанови, позивач не мав при собі та не пред'явив для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Вважає вказану незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Так, зазначає, що 25 квітня 2017 року, близько 12 год. 10 хв. за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 98, керував транспортним засобом «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1, та був зупинений патрульним автомобілем. Після зупинки належного йому транспортного засобу, до нього підійшов поліцейський, який представився та почав вимагати пред'явлення йому для перевірки посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з тих підстав, що належний позивачу транспортний засіб схожий на той, що міститься в орієнтуванні.

Вказує, що з метою перевірки підстав зупинки транспортного засобу, він попросив поліцейського ознайомити його з відповідним орієнтуванням, та зазначив, що лише після цього надасть для огляду посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, одночасно, з метою встановлення його особи, ним було пред'явлено паспорт громадянина України.

Також посилається на те, що після приїзду на виклик іншого патруля, командиром роти поліцейських йому було пред'явлено фото автомобіля, згідно якого було складено вказане орієнтування, яке містилося у особистому телефоні командира та було нечітким. Врешті-решт, ним було пред'явлено документи, які вимагали поліцейські, але ще до розгляду справи про адміністративне правопорушення йому було повідомлено про складення відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи, що на виконання п. 2.1. ПДР він не лише мав при собі, а й пред'явив інспектору патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві і посвідчення водія, і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, просив позовні вимоги задовольнити, визнати незаконними дії інспектора патрульної поліції, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Додатково зазначив, що інспектором патрульної поліції не було обгрунтовано причину зупинки транспортного засобу, що є передумовою для вимоги надати для огляду посвідчення водія.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, у відповідності до чинного законодавства.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції Ковтун А.М. в судовому засіданні вважав позов таким, що не підлягає задоволенню, з тих підстав, що оскаржувана позивачем постанова Серії АР № 725863 від 25.04.2017 року є законною, за змістом та формою відповідає законодавчим актам, а тому відсутні підстави для визнання її протиправною та скасування. Пояснив суду, що підставою для зупинки автомобіля марки «Opel», модель «Vectra», яким керував позивач, стала наявність підстав вважати, що вказаний автомобіль може перебувати у розшуку, зокрема, згідно з відомостями, що містяться в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі МВС України «Армор», з 1 січня по 24 квітня 2017 року органами Національної поліції України зареєстровано 38 випадків незаконного заволодіння автомобілями марки «Opel», модель «Vectra», останній з яких зареєстровано 24.04.2017 року, тобто за день до зупинки автомобіля позивача. Водночас, позивач після зупинки транспортного засобу не виконав обов'язок щодо пред'явлення посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб, що підтверджується відеозаписами, зробленими за допомогою персонального мобільного відеореєстратора моделі DMT1 (DMT2), який був закріплений на форменному одязі відповідача у справі(DVD-диск з 2 відеозаписами, назва відеофайлів та ).

Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, розглянувши матеріали справи та докази надані в судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія АР № 725863, 25.04.2017 о 12:10 год. за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 98, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2, не пред'явив на вимогу працівника поліції відповідні документи для керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 5).

Відповідно до п. 2.1. Правил дорожнього руху, затверджених

постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно вимог п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень позивача в судовому засіданні, останній відмовився пред'явити інспектору 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Стрючаліну В.Д. документи, зазначені в п. 2.1. ПДР, тобто посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на транспортний засіб, до обґрунтування причин зупинення транспортного засобу.

Вищевказане підтверджується також наданими третьою особою та дослідженим в судовому засіданні відеозаписами, зробленими за допомогою персонального мобільного відеореєстратора моделі DMT1 (DMT2), який був закріплений на форменному одязі відповідача у справі (DVD-диск з 2 відеозаписами, назва відеофайлів та ).

Щодо посилань ОСОБА_1, як на підставу заявлених вимог на ту обставину, що не пред'явлення поліцейському для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб відбулося внаслідок невиконання відповідачем вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», суд має зазначити наступне.

Так, у відповідності до вимог ст. 35 України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви та підтверджується відеозаписом з персонального мобільного відеореєстратора, закріпленого на форменному одязі відповідача, останнім, після зупинки транспортного засобу «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1, було проінформовано водія ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення транспортного засобу, а саме зазначено про наявність підстав вважати, що належний йому транспортний засіб перебуває у розшуку.

При цьому, вказаним Законом, не встановлено вимог до пред'явлення поліцейським водію, транспортний засіб якого зупинено, доказів на підтвердження вказаних ним причини зупинки транспортного засобу.

За таких обставин, суд не може вважати обґрунтованими посилання позивача на відсутність його вини у не пред'явленні поліцейському для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, до надання доказів на підтвердження обґрунтованості причин зупинки транспортного засобу.

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху встановлено безумовний обов'язок водія на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") (формальний склад), а суб'єктивна сторона - визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Так, за умовами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

За таких підстав, враховуючи вищевикладене, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на думку суду, є доведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На виконання вказаних вимог відповідачем було вжито заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, на підтвердження чого суду надано належні та допустимі докази, за таких підстав оскаржувана постанова не підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що згідно ч. 5 ст. 288 КУпАП України особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

Постановив

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Стрючаліна Володимира Федоровича про скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з часу її проголошення.

Суддя