Справа № 635/3835/17
Суддя: Бобко Т. В.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/3835/17
Провадження по справі № 2а/635/109/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року о 18 годині 40 хвилин

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Бобко Т.В.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти 5 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти батальйону 2 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_4 серії БР №670672 від 29 червня 2017року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 червня 2017 року на ділянці дороги М03 436 км інспектором роти батальйону 2 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_4 стосовно нього винесено постанову серії БР №670672 від 29 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно вказаної постанови позивач експлуатував транспортний засіб - автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ 554 М, тип самоскид, днз АХ1663СВ, переобладнаний без узгодження із заводом-виробником, чи іншим уповноваженим органом, а саме: нарощеними бортами кузова на 40 см, чим порушив вимогип.31.3-а ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, відповідачем постанові не зазначено на підставі яких саме фактичних даних ним було встановлено, що даний автомобіль є переобладнаним, чим стан конструкції не відповідає експлуатаційної документації виробника КТЗ, яким чином було визначено , що даний кузов не базової комплектації і чому борти завищені саме на 40 см, із яких техніко-характеристичних даних автомобіля виходив відповідач при здійсненні замірів.

Позивач стверджує, що транспортний засіб не було переобладнано, стан конструкції кузова цілком відповідає вимогам експлуатаційної документації.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав.

Відповідно до ст. 128 КАС України у разі неприбуття в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови серії БР №670672 від 29 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором роти батальйону 2 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_4, ОСОБА_2 29 червня 2017 року о 15-00 годині на ділянці дороги М-03 436 км+ 100 м експлуатував автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ 554 М, тип самоскид, днз АХ1663СВ, переобладнаний без узгодження із заводом-виробником, чи іншим уповноваженим органом, а саме нарощеними бортами кузова на 40 см, чим порушив вимоги п.31.3-а ПДР України. Зазначеною постановою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340гривень.

Суд вважає зазначену постанову необґрунтованою та протиправною, виходячи з наступного.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції).

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті"визначено, що зміст постанови у справі про адміністративні правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, відповідальність за якою настає, зокрема, у разі керування водієм транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм та стандартів.

Згідно п.31.3.а ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Відповідно п.п. 13.1. п. 13 Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки, затверджених Наказом Мінінфраструктури №710 від 26 листопада 2012 року стан конструкції рами, кузова, інших несівних елементів має відповідати вимогам експлуатаційної документації виробника КТЗ, документів з питань переобладнання відповідно до Порядку переобладнання.

Між тим, з оскаржуваної постанови не вбачається, чи перевірявся інспектором стан конструкції кузова транспортного засобу на відповідність вимогам експлуатаційної документації виробника КТЗ,яким чином інспектор встановив, що транспортний засіб позивача переобладнаний із порушенням відповідних правил, норм та стандартів, та якими доказами підтверджується факт порушення позивачем вимогп.31.3-а ПДД України.

Під час судового розгляду таких доказів перевірки стану транспортного засобу, зокрема, акту перевірки технічного стану автомобіля на предмет переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил та нормативів, відповідачем також не надано.

З зазначеного слідує, що оскаржувана постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем п.31.3-а Правил дорожнього руху України.

В ході судового розгляду справи відповідачем жодним чином не спростовані доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, який, у свою чергу, будь-які порушення вимог п.31.3-а Правил дорожнього руху України зі свого боку заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що відповідачем жодним чином не доведено правомірність прийнятого ним рішення стосовно накладення адміністративного стягнення на позивача.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно положень КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Окрім того, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121КУпАП, яке не відноситься до переліку адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, безпосередньо на автодорозі МОЗ 436 км +100 м, відповідач порушив права позивача, встановлені ст. 268 КУпАП.

Так, згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ОСОБА_1 України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (ст. 77); порушення правил полювання (ч. 1 ст. 85); порушення правил рибальства (ч. 3 ст. 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (ст. 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (ч. 3 ст. 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (ч. 3 ст. 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (ст. 134); безквитковий проїзд (ст. 135); прояв неповаги до суду (ст. 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 121 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Така ж правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року по справі №К/800/37207/15.

Отже, з зазначеного вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити оскаржені рішення, дії на предмет того, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Тобто, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення(дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на наведене, виходячи із приписів ч.3 ст. 2, ч.2 ст.11 КАС України, суд вважає за необхідне з метою повного захисту прав та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог та скасувати оскаржувану постанову також з підстав порушення порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Керуючисьст.ст.2,71,128,160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора роти 5 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти 5 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_3 серія БР № 670672 від 29 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена повністю або частково до адміністративного суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Харківський районний суд Харківської області з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя Т. В. Бобко