Справа № 229/2330/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Петров Є.В.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року справа №229/2330/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Васильєвої І.А., Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 15 серпня 2017 року по справі №229/2330/17 за позовом ОСОБА_3 до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про встановлення факту, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.53-55) просив встановити факт роботи та стаж роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за період з 05.03.1985 року по 14.03.1996 року на ТОВ «БУ-5» на посаді монтажника залізобетонних конструкцій відповідно до п. «б» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2; зобов'язати відповідача вчинити дії щодо нарахування позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за період з 05.03.1995 року по 14.03.1996 року на ТОВ «БУ-5» на посаді монтажника залізобетонних конструкцій.

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 15 серпня 2017 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови 06.06.2016 р. позивачу в призначенні йому пенсії.

Скасовано рішення відповідача №24 від 06.06.2016 р. про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії.

Визнано за позивачем право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язано Ясинуватське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відповідно до вимог Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про пенсійне забезпечення" зарахувати ОСОБА_3 до його пільгового стажу періоди роботи, а саме: з 05.03.1985 року по 14.03.1996 року на підприємстві ТОВ "БУ-5" на посаді монтажника залізобетонних конструкцій, у відповідності з пунктом "б".

Зобов'язано Ясинуватське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 пенсію з 26 травня 2016 року.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що трудовою книжкою підтверджується тільки загальний стаж, а не пільговий, зарахувати спірні періоди праці позивача не має можливості, оскільки пільговий стаж не підтверджено належними документами.

Надані документи є недійсними, оскільки видані підприємством, яке не перереєструвалося на підконтрольній українській владі території.

Допитані в суді першої інстанції свідки не підтвердили період роботи позивача з 1985 по 1996 роки.

Не надано документів про проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Також призначення пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійних органів, тому суд не може своїм рішенням підміняти ці повноваження та призначати пенсію.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_3 в спірний період з 05.03.1985 року по 14.03.1996 року він працював монтажником залізобетонних конструкцій 3,4,5 розряду в будівельному управлінні №5 треста «Макіївжилбуд». (а.с.13-14)

Зазначений період роботи позивача на посаді монтажника залізобетонних конструкцій в БУ №5 треста «Макіївжилбуд» також підтверджується наказами про прийняття та звільнення позивача з роботи, особовою карткою (а.с.28-29,30-31)

Наказом №178 від 10.10.1994 року підтверджується проведення атестації на підприємстві, де працював у спірний період часу позивач та його право на пільгову пенсію за Списком №2 (а.с.32-33)

26.05.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст..13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням №24 від 06.06.2016 року пенсійний орган відмовив в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, посилаючись на відсутність в трудовій книжці відомостей, що визначають право на таку пенсію та ненадання позивачем уточнюючої довідки. (а.с.18)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов у повному обсязі виходив з того, що записами в трудовій книжці позивача підтверджено його право на пенсію за віком на пільгових умовах, тому зобов'язав пенсійний орган нарахувати пенсію позивачу з моменту звернення.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-У1, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України „Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. «б» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637 (далі Порядок №637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналіз вищезазначених положень свідчить, що для призначення пенсії на пільгових умовах за даними трудової книжки необхідна наявність в ній відомостей про виконання особою роботи на певній посаді, що віднесена, в даному випадку до Списку №2, повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці і за результатами атестації робочих місць.

Як вбачається з трудової книжки позивача, в ній відсутні відомості про його зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Таким чином, відсутність в трудовій книжці позивача зазначених відомостей унеможливлює підтвердження його пільгового стажу тільки даними трудової книжки.

З огляду на вищевикладене судова колегія не приймає доводи позивача, що його пільговий стаж підтверджується тільки даними трудової книжки.

Апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що архивна довідка на підтвердження пільгового стажу позивача, видана підприємством, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому, вона є недійсною та не може прийматися до уваги.

Колегія суддів зазначає, що на штампі вищезазначеної довідки виданої так званим «архівним відділом адміністрації міста Макіївки Донецької народної республіки», зазначена адреса Донецька область, м. Макіївка, яке в свою чергу, відносяться до населених пунктів, визначених Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Положеннями Постанови КМУ від 07.11.2014 року № 595 «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» передбачено, що будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, видані органами фонду або підприємствами, які непідконтрольні українській владі вважаються недійсними і не можуть прийматися до розгляду.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті є недійсним та не створює правових наслідків.

Колегія суддів не приймає як належний та допустимий доказ надані позивачем архівні довідки від 18.03.2016 року, оскільки підприємство, яке видало ці довідки, не було створено у порядку, передбаченому законами України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через захоплення незаконними озброєними формуваннями території м. Макіївки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 грудня 1996 року «Лоізіду проти Туреччини» дійшов такого висновку «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду, Пенсійний фонд повинен був взяти до уваги інформацію зазначену у довідках, аби у повному обсязі захистити права позивача, який звернувся до Управління за призначенням пенсії на пільгових умовах.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що інформація, яка міститься в архівних довідках про пільговий стаж позивача, в сукупності з фактичними даними, які відображені в трудовій книжці позивача, в особовій картці, наказах про прийняття/звільнення, наказах про атестацію робочих місць, підтверджує, що позивач з 05.03.1985 року по 14.03.1996 року працював повний робочий день монтажником залізобетонних конструкцій 3,4,5 розряду в будівельному управлінні №5 треста «Макіївжилбуд», виконував роботу із шкідливими і важкими умовами праці. Крім цього, посада позивача відноситься до Списку №2.

Відповідно до п.17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. №637, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Судом першої інстанції буди допитані свідки ОСОБА_4. та ОСОБА_5, які також підтвердили час, посаду та характер роботи ОСОБА_3 в ТОВ «БУ-5».

При цьому судова колегія не приймає посилання апелянта на п.18 зазначеного Порядку, оскільки він застосовується в разі ліквідації підприємства, проте, як вбачається з витягу з ЄДР ТОВ «БУ-5» до теперішнього часу не ліквідовано та є діючим.

Щодо доводів пенсійного органу про відсутність даних про атестацію робочих місць на підприємстві ТОВ «БУ-5», вони не приймаються до уваги, оскільки спростовуються наявним в матералах справи наказом №178 від 10.10.1994 року «Про атестацію робочих місць за умовами праці».

Таким чином, на думку судової колегії, пільговий характер роботи позивача з 05.03.1985 року по 14.03.1996 року монтажником залізобетонних конструкцій 3,4,5 розряду в будівельному управлінні №5 треста «Макіївжилбуд» підтверджується матеріалами справи.

Проте, судова колегія наголошує, що в рішенні №24 від 06.06.2016 року, відповідач розглядаючи заяву та документи, надані позивачем для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, - взагалі не визначив в своєму рішенні які періоди праці позивача розглядав пенсійний орган, які зараховував до страхового стажу, які виключав із пільгового стажу роботи позивача, який період праці позивача повинен бути підтверджений уточнюючими довідками тощо.

На підставі п..4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Оскільки в рішенні відповідача про відмову в призначенні пенсії позивачу не зазначено висновок пенсійного органу стосовно періоду його праці з 05.03.1985 року по 14.03.1996 року монтажником залізобетонних конструкцій 3,4,5 розряду в будівельному управлінні №5 треста «Макіївжилбуд», судова колегія приходить до висновку, що відповідач неповно розглянув надані позивачем документи, не визначився щодо спірних періодів, відтак рішення відповідача є незаконним та підлягає скасуванню.

При цьому судова колегія зазначає, що позивач просив встановити факт і стаж роботи позивача у спірний період часу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, однак в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки адміністративними судами не встановлюються факти, які мають значення відповідно до приписів ст..ст.2,17,18 КАС України.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача нарахувати пенсію за віком на пільгових умовах за спірний період роботи ОСОБА_3 в ТОВ «БУ-5», судова колегія зазначає, що для нарахування пенсії треба її спочатку призначити.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача.

Разом з тим, колегія суддів дійшла до висновку, що для повного захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог відповідно до ч.2 ст.11 КАС України та скасувати рішення відповідача №24 від 06.06.2016 року, зобов'язати пенсійний орган повторно розглянути заяву позивача від 26.05.2016 року і прийняти рішення з урахуванням спірного періоду праці позивача на підставі положень Закону №1778, Порядку № 22-1.

Таким чином позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції, прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі ст.94 КАС України підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн (а.с.3,4)

Керуючись статтями 24, 94, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 15 серпня 2017 року по справі №229/2330/17 - задовольнити частково.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 15 серпня 2017 року по справі №229/2330/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_3 до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про встановлення факту, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області №24 від 06.06.2016 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язати Ясинуватське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 26.05.2016 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням періоду його роботи з 05.03.1985 року по 14.03.1996 року з прийняттям відповідного рішення на підставі положень Закону №1778, Порядку № 22-1.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про встановлення факту, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області ( , адреса: м-н Гідростроітелів, буд. 12, смт. Очеретине, Ясинуватський район, Донецька область, 86020)

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді І.А. Васильєва

Л.В. Ястребова