Справа № 507/773/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 507/773/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Споришева Н.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 10 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дій та зобовязання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі Пенсійний фонд), в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах;

- зобовязати призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 03 березня 2017 року.

В обґрунтування позову зазначив, що Пенсійний фонд безпідставно відмовляється призначати пенсію на пільгових умовах як особі, що виконувала гірничі роботи з повним робочим днем під землею за посадою машиніст електровоза за Списком № 1, затвердженим постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Також зазначає, що зайнятість повний робочий день засвідчена довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

ОСОБА_2 Любашівського районного суду Одеської області від 10 липня 2017 року позов задоволено.

Суд визнав протиправними дії Пенсійного фонду щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах та зобов'язав призначити пенсію на пільгових умовах за віком відповідно до п. 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 03 березня 2017 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, Пенсійний фонд подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, а також клопотання апелянта про розгляд справи за відсутності представника, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 п.1 ст.197 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до запису трудової книжки ОСОБА_1 з 14 березня 1984 року по 05 квітня 1989 року був прийнятий на роботу на підземний рудник №1 машиністом електровозу за третім розрядом підземної тарифної ставки (а.с.9).

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за № 241 від 06 березня 2013 року виданою ДГХП «ПОЛІМІНЕРАЛ» (а.с.10) засвідчено факт, що позивач працював машиністом електровоза на Стебницькому калійному заводі, правонаступник якого є ПАТ Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «ПОЛІМІНЕРАЛ» та виконував гірничі роботи з повним робочим днем під землею.

У звязку з тим, що дана посада передбачена Списком № 1, затвердженим постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, 03 березня 2017 року позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за вислугою років згідно п. 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

До даної заяви позивачем додано наступне:

- трудова книжка БТ-І №4928904 від 07 липня 1980 року видана на ім'я ОСОБА_1, де на сторінках 4-5 є відмітка про прийняття 14 березня 1984 року на роботу на підземний рудник №1 машиністом електровоза по третему розряду підземної тарифної ставки (Наказ №421 к від 14.03.1984 року) та запис на сторінці 6-7 від 05 квітня 1989 року про звільнення;

- довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №241 від 06 березня 2013 року видана ДГХП «ПОЛІМІНЕРАЛ»;

- довідка про заробітну плату для обчислення пенсії №13 від 06 березня 2017 року;

- розрахункові листи за 1984-1989 роки.

03 травня 2017 року Пенсійний фонд прийняв рішення № 161 про відмову в призначенні пенсії.

Мотиви даного рішення полягають в тому, що неможливо визначити пільговий стаж роботи, оскільки вищевказана довідка №241 від 06 березня 2013 року видана на підставі документів, які не підтверджують зайнятість повний робочий день саме під землею. Такими основними первинними документами, на думку Пенсійного фонду, можуть бути: журнали спуску в шахту, табелі використання робочого часу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції погодився з доводами позивача про те, що є всі необхідні документи для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах як машиністу електровоза, безпосередньо зайнятому на гірничих роботах з повним робочим днем під землею.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції про наявність у позивача права на призначення пільгової пенсії відповідає статті 159 КАС України.

Однак, не може погодитися з позицією суду щодо визнання дій Пенсійного фонду щодо відмови у призначенні пенсії протиправними, оскільки такі дії оформлені відповідним рішенням.

Такі висновки суду апеляційної інстанції засновані на наступних нормах законодавства.

Так, відповідно до п.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що не надано первинних документів, на підставі яких видана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а тому неможливо визначити пільговий стаж роботи та призначити пенсію на пільгових умовах.

Проаналізувавши даний довід апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції бажає зазначити наступне.

Згідно ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів. України.

Згідно п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 до заяви про призначення пенсії за віком подаються такі документи:

а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику;

б) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637.

в) довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу;

г) документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Пунктом 20 вказаного Порядку врегульовано особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій, або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зміст наданої позивачем довідки про підтвердження наявного трудового стажу №241 від 06 березня 2013 року свідчить про те, що вона відповідає вимогам вказаного Порядку.

Так, дана довідка підтверджує, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на Стебницькому ДГХП «Полімінерал» у період з 14 березня 1984 року по 05 квітня 1989 року, виконував гірничі роботи з повним робочим днем під землею за професією машиніст електровоза, що передбачена Списком № 1, розділу 1, підрозділу 1, код КП 8311.2 ДК003-95, підстава ОСОБА_2 Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року за період з 14 березня 1984 року по 05 квітня 1989 рік, що становить 5 років 00 місяців 21 день.

Апелянт наполягає на тому, що в довідці не зазначено первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких вона видана.

Між тим, такі твердження суперечать змісту спірного документа.

Так, підставою для видачі вказаної довідки слугували наступні первинні документи: відомості про заробітну плату за період 1984-1989 роки, ведення гірничих, підземних робіт, згідно наряд завдань, додатково зазначено, що підприємство постійно працювало, відпустки без збереження заробітної плати не надавались.

Доводи апелянта про те, що такими документами повинно бути журнали спуску в шахту та табелі використання робочого часу не можуть бути прийняти до уваги в звязку з наступним.

Так, ведення журналів спуску в шахту було передбачено Єдиними правилами безпеки при розробці рудних, нерудних і розсипних родовищ підземним способом, затверджені Державним комітетом СРСР з нагляду за безпечним веденням робіт у промисловості і з гірничого нагляду від 31 серпня 1971 року (НПАОП 0.00-1.34-71).

Цим журналом задля безпеки робітників при виконанні гірничих робіт вівся облік усіх працівників, які спустились в шахту чи вийшли з неї.

Отже, такий журнал не був документом, який посвідчував виконання конкретного виду робіт за Списками та зайнятість повний робочий день.

Ведення табелю використання робочого часу, на період праці позивача, було встановлено постановою Кабінету Міністрів СРСР від 02 липня 1971 року «Про основні положення щодо обліку праці та заробітної плати в промисловості і будівництві».

Одне з основних застосувань цього документа нарахування на підставі його даних заробітної плати, що і було надано позивачем для підтвердження зайнятості повний робочий день під землею.

Таким чином, апеляційна скарга не спростовує висновки суду першої інстанції щодо права позивача на призначення пільгової пенсії.

Поряд з цим, неможна погодитися з рішенням суду першої інстанції та вимогою позивача щодо визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Слід звернути увагу на те, що п.1 ч.2 ст.17 КАС України встановлює, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори юридичної особи із субєктом владних повноважень щодо оскарження правового акта індивідуальної дії, дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Дія активна поведінка суб'єкта владних повноважень (органу чи посадової особи). Об'єктом оскарження може бути як одноразова, так і триваюча дія, яка порушує права чи інтереси позивача.

Колегія суддів вважає, що дії Пенсійного фонду щодо відмови у призначенні пенсії не можуть бути визнані протиправними, оскільки ці дії без створення документа, не створюють юридичних наслідків.

Юридичні наслідки створює рішення про відмову у призначенні пенсії, про що фактично зазначає позивач і яке повинно бути предметом оскарження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливим відмовити в цій частині позову та, на підставі ст.11 КАС України, вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії.

У звязку з цим, суд апеляційної інстанції вважає, що є підстави для зміни постанови суду першої інстанції, відповідно до ст.201 КАС України, оскільки суд правильно по суті вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області задовольнити частково.

ОСОБА_2 Любашівського районного суду Одеської області від 10 липня 2017 року змінити, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 до Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобовязання призначити пенсію задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області № 161 від 03 травня 2017 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Любашівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити з 03 березня 2017 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні іншої частини позову відмовити».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова