Справа № 127/18824/17
Суддя: Воробйов В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/781/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Олійника О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з позовом до департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи позовні вимоги тим, що 31.08.2017 року заступник директора Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради Сивенюк І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у сфері містобудівельної діяльності, виніс постанову №93 згідно якої позивач була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., оскільки нею в порушення вимог абз. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» в 2006 та 2007 роках без затвердженої та погодженої у встановленому порядку проектної документації було здійснено самочинне будівництво.

Вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ч. 1 ст. 96 КУпАП, в редакції на момент винесення оскаржуваної постанови, визначає, що порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», в редакції станом на 17.02.2011 року, визначає, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Одночасно п. 6 «Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 року № 735) визначено, що штраф за правопорушення може бути накладено на суб'єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

19 січня 2012 року згідно із Законом України від 22 грудня 2011 року № 4220-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності» було виключено ст. 97 КУпАП «Самовільне будівництво будинків або споруд» та ст. 96 КУпАП викладено у новій редакції.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, є висновком про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Тому, позивач вважає, що обов'язок направлення повідомлення про початок виконання зазначених робіт у випадках, коли направлення такого повідомлення є обов'язковим, може стосуватися лише тих суб'єктів, які проводили такі будівельні роботи після набрання чинності цим законом.

Оскільки наведені обставини не були враховані відповідачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, позивач вважає, що його було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності через те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП. Тому звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправною та скасувати постанову №93 про адміністративне правопорушення від 31.08.2017 року про накладення на ОСОБА_3 заступником директора департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову. Крім того, пояснив, що строк накладення адміністративного стягнення на позивача не сплинув станом на момент винесення оскаржуваної постанови, оскільки правопорушення має триваючий характер, а тому не має значення, що самочинне будівництво було здійснене позивачем у 2006, 2007 роках.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані в їх обґрунтування докази, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що 31.08.2017 року заступник директора Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради Сивенюк І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у сфері містобудівельної діяльності, виніс постанову №93 згідно якої позивач була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., оскільки нею в порушення вимог абз. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» в 2006 та 2007 роках без затвердженої та погодженої у встановленому порядку проектної документації було здійснено самочинне будівництво, а саме: громадянкою ОСОБА_3 було самочинно виконано будівництво прибудови літ. «А 2» розміром 3,70*3,75 м. у 2006 році, веранди літ. «а 4» розміром 3,26 (2,74)*8,46 м. у 2007 році, відповідно до наданого на перевірку технічного паспорту виготовленого КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» станом на 30.12.2009 рік по вул. Крутий узвіз, 9а у м.Вінниці (а.с. 7-10, 19-20).

Наведені вище обставини сторонами в судовому засіданні були визнані та не заперечувались.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Станом на час вчинення адміністративного правопорушення щодо самочинного будівництва зазначених вище споруд громадянкою ОСОБА_3, відповідальність за нього була передбачена ст. 97 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 97 КУпАП (в редакції станом на 2006-2007 роки), самовільне будівництво будинків або споруд, а так само самовільна зміна архітектурного вигляду будинків або споруд під час експлуатації - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від дев'яти до вісімнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

19 січня 2012 року згідно із Законом України від 22 грудня 2011 року № 4220-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності» було виключено ст. 97 КУпАП «Самовільне будівництво будинків або споруд» та ст. 96 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої було посилено відповідальність за вказане правопорушення, а тому вона не має зворотної сили та її дія не може поширюватись на правопорушення вчинені у 2006, 2007 роках.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Правопорушення, передбачене ст. 97 КУпАП вважається завершеним з моменту здійснення самочинного будівництва.

Як встановлено вище, самочинне будівництво здійснено позивачем в 2006, 2007 роках. Таким чином, на момент винесення оскаржуваної постанови строки притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 97 КУпАП закінчилися, що відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП виключає провадження у справі та є підставою для закриття розпочатого провадження.

Вказані обставини посадовою особою Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради невраховані, при розгляді справи.

Статтею 246 КУпАП визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що виносячи оскаржувану постанову посадовою особою департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, в супереч вимог ст.ст. 245, 252, 278, 280, 283 КУпАП, не з'ясовано всебічно, повно і об'єктивно обставини справи, не надано відповідну правову оцінку спірним правовідносинам, як наслідок не вирішено справу у точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про, зокрема, визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 8, 38, 246, 247, 251, 252, 280 КУпАП; ст.ст. 2, 7, 69-72, 86, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №93 про адміністративне правопорушення від 31.08.2017 року про накладення на ОСОБА_3 заступником директора департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 20 жовтня 2017 року.

Суддя: