Справа № 802/1588/17-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Брацлавська, 14
____________________________________________________________________________________________________
О К Р Е М А У Х В А Л А

13 жовтня 2017 р. Справа № 802/1588/17-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової І.А розглянувши матеріали справи
За позовом: ОСОБА_1
до: Державного реєстратора Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області ОСОБА_2, Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області, треті особи, що не заявляють самостіних вимог на предмет спору на стороні відповідача СФГ Юлія, ТОВ "ДСП Відродження"
про: визнання неправомірним та скасування рішення
ВСТАНОВИВ :
В проваджені Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області ОСОБА_2, Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - СФГ Юлія, ТОВ "ДСП Відродження" про визнання неправомірним та скасування рішення.
Під час розгляду даної справи встановлено ряд обставин, які вимагають окремого реагування з боку суду.
Так, відповідно до статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Разом з тим, при розгляді даної справи, судом встановлено наступне.
10 лютого 2017 р. ОСОБА_3 подано заяву про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 на підставі довіреності від 02.11.2016 року виданої СФГ Юлія.
Однак, рішення про державну реєстрації іншого речового права, а саме, права оренди на підставі договору оренди землі від 21 січня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та Селянським (фермерським) господарством Юлія- державним реєстратором не приймалось.
Окремо, суд акцентує увагу на тому, що вчиняючи запис 6 лютого 2017 р. про реєстрацію права оренди державний реєстратор посилається на рішення про реєстрацію права власності датоване 8 лютого 2017р.
Разом з тим, положення статті 26 Закону №1952-IV встановлюють, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.
Окремо слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 4 Закону №1952-IV державній реєстрації прав підлягають:
2) речові права, похідні від права власності:
право користування (сервітут);
право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис);
право забудови земельної ділянки (суперфіцій);
право господарського відання;
право оперативного управління;
право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки;
право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки;
право довірчої власності;
інші речові права відповідно до закону;
3) право власності на обєкт незавершеного будівництва;
4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.
Отже, як видно Законом №1952-IV розмежовано державну реєстрацію права власності та державну реєстрацію речових прав, похідних від такого права, зокрема, право оренди (суборенди) земельної ділянки.
Окрім того, суд наголошує, що запис про державну реєстрацію права оренди може бути внесений за наявності саме рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.
Однак, всупереч вищевказаним нормам, державним реєстратором Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області ОСОБА_2 внесено запис №18902340 про державну реєстрацію договору оренди до відповідного реєстру речових прав за відсутності рішення про державну реєстрацію права оренди, що виникло на підставі договору оренди землі від 21 січня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та Селянським (фермерським) господарством Юлія.
Також, суд звертає увагу й на приписи частини третьої статті 10 Закону №1952-IV, відповідно до якої державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
Тут слід зазначити, що вчиняючи запис про державну реєстрацію договору оренди від 21.01.2017 р. державний реєстратор не дотримався вимог процитованої норми та вніс запис за наявності діючого договору оренди земельної ділянки укладеного ще у 2011 році.
Так, частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації ( ч.1 ст. 210 ЦК України ).
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі" . Так, за змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації.
Отже, строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності (підписання та державної реєстрації), а не з моменту його укладення.
Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.
З урахуванням наведеного строк дії договору оренди датованого 1.11.2011 р. спливає 13.09.2017 р.
Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18.01.2017 р. у справі № 6-2777цс16 в постанові ВСУ від 18.01.2017 р.
Отже, на момент внесення запису за № 18902340 від 6.02.2017 р про державну реєстрацію договору оренди від 21.02.2017 р. строк дії договору оренди від 1.11.2011 р. не закінчився та договір був чинним. Зазначене є підставою вважати вчинений запис протиправним.
Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що мало місце порушення зі сторони субєкта владних повноважень державного реєстратора вимог чинного законодавства, що спричинило порушення прав та законних інтересів позивача фізичної особи.
Згідно частини першої статті 166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
За наведених обставин, суд вважає за необхідним вказати голові Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області на виявлені під час розгляду справи порушення закону зі сторони державного реєстратора при внесенні запису №18902340 від 06.02. 2017 р. та запропонувати вжити заходів щодо усунення причин та умов що сприяли такому порушенню.
Керуючись ст.ст. 166, 160, 165, 166, 186 КАС України, -
Про встановлені судом обставини довести до відома голови Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області для вжиття заходів спрямованих на усунення причин та умов що сприяли порушенню закону.
Про вжиті заходи повідомити Вінницький окружний адміністративний суд у місячний термін з моменту отримання окремої ухвали.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна