Справа № 820/1907/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 р.Справа № 820/1907/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників сторін : позивача - Плескач І.С., Пелих С.С., відповідача - Квартенка О.Р., Волобуєвої О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2017р. по справі № 820/1907/17

за позовом Приватного підприємства "Ліга А"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА

Приватне підприємство "Ліга А" (далі по тексту - ПП «Ліга А», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просило суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 14.04.2017 р. №;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 14.04.2017 р. №.

Постановою Харківського окружного адміністративного суд від 10.07.2017 року по справі № 820/1907/17 адміністративний позов Приватного підприємства "Ліга А" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 14.04.2017 р. № та №.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Ліга А" (62414, Харківська область, с.Липці, вул. Леніна, 5, ) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 25100 (двадцять п'ять тисяч сто) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, код ЄДРПОУ- 39599198).

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин у справі, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2017 року по справі № 820/1907/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує про відсутність реального характеру господарських операцій з придбання позивачем насіння соняшнику у контрагентів ТОВ «Агротрейд центр» в період травень-червень 2016 року та ТОВ «Агро форм групп» у вересні 2016 року. В обґрунтування такого твердження посилається на неможливість встановити факт придбання вказаними підприємствами насіння соняшника по ланцюгу постачання, а також на ненадання позивачем до перевірки сільськогосподарського звіту, довідки з державної статистичної звітності за формою 6-зем, звіту з праці, наявність яких є обов'язковою за умовами договорів поставки із вказаними контрагентами, документів на підтвердження фактичного проведення навантажувально-розвантажувальних робіт, неможливість встановити фактичне транспортування ТМЦ від постачальника ТОВ «Агро форм групп». Крім того, вказує, що у товарно-транспортних накладних щодо перевезення ТМЦ від зазначених вище контрагентів у якості пункту розвантаження зазначено адресу : Харківська область, м. Нова Водолага, вул. Чехова, 14, за якою розташоване ТОВ «Агроком Нова Водолага», що є сторонньою організацією відносно позивача та вищезазначених постачальників. Позивач не є власником або орендарем складських приміщень за даною адресою. Враховуючи викладене, вважає обґрунтованими висновки акту перевірки про завищення позивачем податкового кредиту та від'ємного значення податку на додану вартість, та не вбачає підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Представники відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали з підстав, викладених в останній, просили суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суд від 10.07.2017 року по справі № 820/1907/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Представники позивача в надісланих до суду письмових запереченнях та в судовому засіданні просили суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін. Вказують на реальність господарських операцій з придбання позивачем насіння соняшника у ТОВ «Агротрейд центр» та ТОВ «Агро форм групп», повністю підтверджених належним чином оформленими первинними документами, результати яких використано позивачем у власній господарській діяльності. Вказали, що доводи відповідача про неможливість факту придбання або вироблення контрагентами позивача насіння соняшнику не підтверджені належними та допустимими доказами, та ґрунтуються виключно на відомостях інформаційних баз даних контролюючих органів. Зазначили, що доводи відповідача про недостатність трудових ресурсів позивача для проведення навантажувально-розвантажувальних робіт не спростовують реальності оспорюваних господарських операцій, оскільки навантаження та транспортування насіння проводилось силами постачальників, а розвантаження здійснювалось автоматизовано за допомогою спеціального обладнання для розвантаження на спеціалізованому переробному підприємстві ТОВ «Агроком Нова Водолага». Транспортування ТМЦ проводилось безпосередньо від постачальника до переробного підприємства, розташованого за адресою : Харківська область, м. Нова Водолага, вул. Чехова, 14, і саме тому ця адреса зазначена в якості пункту розвантаження у товарно-транспортних накладних. Посилання відповідача на ненадання до перевірки копій сільськогосподарських звітів за формою 29-СГ та звітів з праці за формою 1-ПВ, довідок за формою 6-зем, на думку представників позивача, не є доказом безтоварності господарських операцій, оскільки умови про обов'язковість цих документів були включені до договорів поставки насіння соняшника випадково, та у зв'язку із внесенням змін до Податкового кодексу України не мають значення для формування податкового кредиту по відносинам із сільгоспвиробником. Враховуючи викладене, стверджують про правомірність формування позивачем податкового кредиту за результатами відносин із вказаними контрагентами.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що фахівцями відповідача на підставі наказу ГУ ДФС у Харківський області про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Ліга А" від 09.03.2017 р. №874 з посиланням на пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Ліга А" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення, нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Агротрейд центр", що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за період з 01.05.2016 р. по 30.06.2016 р., ТОВ "Агро форм групп", що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за період з 01.09.2016 р. по 30.09.2016 р. та податкового зобов'язання по ланцюгу постачання.

За результатами перевірки складено акт від 24.03.2017 року № 1636/20-40-14-12-07/30588680, яким зафіксовано порушення:

1) абз. "а" п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України:

- за період з 01.05.2016 року по 30.06.2016 року по взаємовідносинах з ТОВ "Агротрейд центр", в результаті чого завищено суму податкового кредиту в сумі 5001109,8 грн. у тому числі по періодам: за травень 2016 року в сумі 324905,98 грн., за червень 2016 року в сумі 1752050,82 грн., в результаті чого за травень 2016 року завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) в сумі 2042379,00 грн. та занижено нараховану суму податку на додану вартість до сплати (р.18.1) у сумі 1206678,98 грн.; за червень 2016 року завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у сумі 881412,00 грн. та занижено нараховану суму податку на додану вартість до сплати (р.18.1) у сумі 2913017,82 грн.;

- за період з 01.09.2016 року по 30.09.2016 року по взаємовідносинах з ТОВ "Агро форм групп" (податковий номер 40513061) завищено суму податкового кредиту в розмірі 1533285,28 грн., в результаті чого завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) в розмірі 9995,00 грн. та занижено нараховану суму податку на додану вартість до сплати (р.18.1) у сумі 1523290,28 грн.;

2) перевіркою ПП "Ліга А" не підтверджено реальність здійснення господарських операцій, їх реальності та повноти відображення в обліку за період травень - червень 2016 року по взаємовідносинам з ТОВ "Агротрейд центр" (податковий номер 39336024) та за період вересень 2016 року по взаємовідносинам з ТОВ "Агро форм групп" (податковий номер 40513061).

На підставі наведених висновків акту перевірки ГУ ДФС у Харківській області прийнято податкові повідомлення - рішення від 14.04.2017 р. №, яким позивачеві збільшено грошове зобов'язання з ПДВ у розмірі 7053733,75 грн., у т.ч. за основним платежем - 5642987 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1410746,75 грн. (т.1, а.с.10), та №, яким позивачеві зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за червень 2016 року на 881412 грн., та за вересень 2016 року - на 9995 грн., усього на 891407 грн. (т.1, а.с.11).

Не погодившись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Ліга А» звернулось до суду з даним позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ "Агротрейд центр" та ТОВ "Агро форм групп", та, як наслідок, правомірності формування позивачем податкового кредиту по відносинам із цими контрагентами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст.201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник повинен мати податкові накладні (в електронному або паперовому вигляді), первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. N 996-XIV податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що фактичною підставою для відображення в акті порушень і винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугував викладений в акті перевірки висновок відповідача про непідтвердження реальності здійснення господарських відносин між позивачем та ТОВ "Агротрейд центр", ТОВ "Агро форм групп".

Колегія суддів вважає такий висновок відповідача хибним, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПП "Ліга А" (покупець) та ТОВ "Агротрейд центр" (постачальник) укладено аналогічні за своєю правовою природою договори поставки від 10.05.2016 р. №1005П, від 23.05.2016 р. №2305П та від 24.05.2016 р. № 2405П, предметами яких була поставка соняшнику (т.4 а.с. 179-184).

Попередньо визначена кількість товару, що поставляється, визначається у товарно-транспортній накладній (п. 2.6 договору).

При поставці товару постачальник зобов'язаний надати наступні документи: оригінали договору, рахунку - фактури, товарної накладної, податкової накладної, копії свідоцтва платника ПДВ, копію сільськогосподарського звіту форми 29-СГ, копію звіту праці форми 1 - ПВ (п. 2.8 договору).

Факт реальності виконання умов вищезазначених договорів підтверджується податковими накладними, товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, реєстром довіреностей за травень 2016 року, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 4 а.с. 189-250, т. 5 а.с. 1-215).

Розрахунки між ПП "Ліга А" та ТОВ "Агротрейд центр" частково були виконані шляхом перерахування безготівкових грошових коштів, про що свідчать наявні в матеріалах спраив копії платіжних доручень, а частково - на підставі угод про переведення боргу від 30.05.2016 р. №3005/01, від 20.05.2016 р. №2005/01 та угод про взаємозалік зустрічних вимог від 25.05.2016 р., від 03.06.2016 р. (т. 1 а.с. 56-74, т. 4 а.с. 185-188).

Також, як вбачається з матеріалів справи, між ПП "Ліга А" (покупець) та ТОВ "Агро форм групп" (постачальник) укладено аналогічні за своєю правовою природою договори поставки від 09.09.2016 р. № 0909П, від 13.09.2016 р. №1309П, від 19.09.2016 р. №1909П, предметами яких була поставка соняшнику (т.4 а.с. 23-18).

Попередньо кількість товару, що поставляється, визначається у товарно- транспортній накладній (п. 2.6 договору).

При поставці товару постачальник зобов'язаний надати наступні документи: оригінали договору, рахунку - фактури, товарної накладної, податкової накладної, копію свідоцтва платника ПДВ, копію сільськогосподарського звіту форми 29-СГ, копію звіту праці форми 1 - ПВ (п. 2.8 договору).

Факт реальності виконання умов вищезазначених договорів підтверджується податковими накладними, товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, реєстром довіреностей за вересень 2016 року та актами прийому соняшника по якості, копї яких наявні в матеріалах справи (т. 4 а.с. 19-178).

Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями (т.1, а.с. 75-112).

На підтвердження відображення придбаного товару у вищезазначених контрагентів по бухгалтерським рахункам, позивачем надано до матеріалів справи оборотно - сальдові відомості по рахункам 201, 631, 206, 281, у яких відображено придбані ТМЦ та подальший їх рух.

Матеріалами справи підтверджено, що транспортування придбаного насіння соняшника здійснювалось за рахунок постачальників ТОВ "Агротрейд центр" та ТОВ "Агро форм групп", про що свідчать наявні в матеріалах справи копії товарно-транспортних накладних, у яких замовником та вантажовідправником зазначено ТОВ «Агротрейд центр» або ТОВ «Агро форм групп», вантажоодержувачем - ПП «Ліга А», пунктом розвантаження -адреса : Харківська область, м. Нова Водолага, вул. Чехова, 14.

Судом апеляційної інстанції з'ясовано, що за вказаною адресою розміщуються виробничі потужності ТОВ "Агроком Нова Водолага", з яким позивачем було укладено договір від 03.09.2012 року № 0309-01 на переробку насіння соняшника (т. 3 а.с. 7-13).

Відповідно до умов вказаного договору ПП "Ліга А" передавало, а ТОВ "Агроком Нова Водолага" приймало соняшник для переробки в соняшникову олію та макуху, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії актів прийняття-передачі сировини та актів прийому - передачі виконаних робіт (т. 3 а.с. 14-19, 236-250, т. 4 а.с. 1-22).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, розвантаження насіння здійснювалось автоматизовано за допомогою спеціального обладнання для приймання та розвантаження сировини, яким обладнані приміщення спеціалізованого переробного підприємства ТОВ «Агроком Нова Водолага». Після заїзду на територію заводу ТОВ "Агроком Нова Водолага" автомобіль заїжджав на ваги, де відбувалось зважування повної ваги автомобіля і відбір проб насіння лаборантом акредитованої лабораторії, після чого автомобіль з'їжджав з терезів і очікував результатів аналізу соняшнику. При позитивних результатах аналізу (сміття до 3%, волога до 8%) автомобіль автоматично розвантажувався в завальну яму за допомогою підйомника ГУ АР-35. Після розвантаження автомобіль зважувався та виїжджав за межі території підприємства. У разі отримання аналізу про перевищення показників сміття і вологи соняшник допрацьовувався до необхідних показників на зерноочисному комплексі КБС-10 і зерносушарки FSN 15 1138Т.

Показники зважування заносились до Журналу реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах по формі ХЗХС-28 (книга вагаря), відомості про фактичну якість соняшнику заносились до аналізних карток за формою № 47, журналу реєстрації лабораторних аналізів середньодобових проб при прийманні зерна за формою № ЗХС-49 та до реєстру накладних на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку за формою № ЗХС-3, копії яких надано до матеріалів справи (т. 3 а.с. 20-109, 190-206).

Крім того, позивачем складався відповідний реєстр товарно-транспортних накладних, які супроводжували завезений на підприємство соняшник (форма N ЗХС-5) та оформлялись накладними (т. 3 а.с. 110-158, 183-189, 207-215).

З вищенаведеного вбачається, що навантаження придбаного позивачем насіння соняшника здійснювалось силами постачальників ТОВ "Агротрейд центр" та ТОВ "Агро форм групп", яке перевозилося безпосередньо до виробничих потужностей переробного підприємства, розвантаження поставленого насіння здійснювалось в автоматизованому порядку, без участі фізичних осіб, а тому доводи відповідача про неможливість здійснення таких робіт з огляду на недостатність у позивача необхідних трудових ресурсів спростовуються встановленими у справі фактичними обставинами.

На підтвердження руху хлібопродуктів і тари на елеваторах та складах позивачем надано до матеріалів справи копії звітів по формі № ЗХС-37 (т. 3 а.с. 159-169, 216-232), проведення забору зерна на переробку підтверджується забірними картками за формою № 3ПП-111 (т. 3 а.с. 170-182).

Виконання зобов'язань за договором на переробку насіння соняшнику підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів приймання-передачі виконаних робіт від 31.05.2016 р. №3105-01, №ОУ-3 05-01, від 30.06.2016 р. №3006-03, №ОУ-3006-03, від 30.09.2016 р. №3009-01, №ОУ-3009-01.

Отримана за результатами переробки насіння соняшника соняшникова олія була використана ПП "Ліга А" у межах власної господарської діяльності, а саме реалізована контрагентам ТОВ "Дельта Вілмарт СНД", ТОВ "Агропромислова Компанія "ДНІПРОАГРО", ТОВ "Тайфун - 2000", ТОВ «Торгівельний Будинок "Тайфун-2000", ТОВ "Спецбудмонтаж - Україна", ТОВ "Укролія", ТОВ "Ново-Водолажський масло - жировий комбінат", ТОВ "УКРОЛІЯПРОДУКТ", ТОВ "Торговий Дім "Щедро", ТОВ "НОВАКОМ", ПП "Фенікс Агро", AGROLIGA POLSKA SP ZOO, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних договорів, генеральної довіреності, товарно-транспортних накладних, видаткових накладних, податкових накладних, банківських виписок по рахунках, актів прийому - передачі, інвойсу, повідомлення про надходження валютних коштів, акту взаємозаліку заборгованостей (т.1 а.с. 13-249, т. 2 а.с. 1-250).

З огляду на викладене, колегія суддів вказує, що реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ "Агротрейд центр" та ТОВ "Агро форм групп" повністю підтверджено належним чином оформленими первинними документами, а результати цих господарських операцій безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю позивача.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що твердження відповідача про безтоварність спірних господарських операцій ґрунтуються виключно на неможливості встановити факт вироблення або придбання насіння соняшника постачальниками позивача ТОВ "Агротрейд центр" та ТОВ "Агро форм групп". У свою чергу, таких висновків відповідач дійшов, посилаючись на відсутність у останніх зареєстрованих земельних ділянок, основних фондів, трудових ресурсів, необхідних для вирощування сільгосппродукції, неподання звітності до органів державної статистики.

Разом з тим, такі відомості відповідачем отримані не за результатами проведення перевірки або зустрічної звірки, а з інформаційних баз даних контролюючих органів та відповідей на запити відповідача, що надійшли з органів Державної статистики та Держгеокадастру, якими повідомлено про відсутність запитуваної відповідачем інформації з огляду на неподання її контрагентами позивача.

З приводу доводів відповідача про те, що ТОВ «Агротрейд центр» та ТОВ «Агро форм групп» повинні були надавати звітність про те, що вони є виробниками або покупцями сільськогосподарської продукції, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, такою звітністю відповідач вважає, зокрема, звіт про підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду (форма 29-СГ) та довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх між власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма 6-зем), надання яких позивачеві передбачено умовами договорів поставки.

У зв'язку з неподанням позивачем до перевірки вказаних документів, які, за твердженням відповідача, повинні були надаватись позивачу ПП «Ліга А» його контрагентами ТОВ «Агротрейд центр», ТОВ «Агро форм групп» перевіряючими зроблено висновок про неможливість вироблення або придбання ТМЦ по ланцюгу постачання.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та не спростовано відповідачем по справі, умови про надання покупцю вказаних документів були наявні у типових договорах поставки, що укладались ПП «Ліга А» раніше. Надання таких документів мало на меті дотримання особливих умов формування податкового кредиту по відносинам із сільськогосподарським підприємством, однак, з 01.01.2016 року у зв'язку із внесенням змін до Податкового кодексу України надання таких документів не є обов'язковим.

Крім того, слід відмітити, що форма довідки № 6-зем з державної статистичної звітності про наявність земель скасована з 01.01.2016 року згідно з наказом Держстату від 19.08.2015 року № 190, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.09.2015 року за № 1084/27529.

Враховуючи викладене, посилання відповідача на ненадання позивачем до перевірки звітів за формою 29 -СГ та формою 1-ПВ, довідки з державної статистичної звітності про наявність земель не є свідченням безтоварності оспорюваних господарських операцій.

Надані відповідачем листи з органів Державного казначейства та Держгеокадастру, а також з управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Харківській області свідчать лише про неподання звітності контрагентами позивача ТОВ «Агротрейд центр» або ТОВ «Агро форм групп» або контрагентами по ланцюгу постачання, що саме по собі не виключає можливості придбання або вироблення ними ТМЦ, які в подальшому були реалізовані позивачеві по справі.

Між тим, слід відмітити, що відповідно до даних Державного реєстру прав на нерухоме майно, ТОВ «Агротрейд центр» є користувачем земельної ділянки за договором емфітевзису з ОСОБА_1 площею 2 га, призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Також, щодо доводів відповідача про відсутність у контрагентів позивача по ланцюгу необхідних умов для здійснення господарської діяльності, а також на відсутність факту придбання контрагентами позивача ТМЦ, які в подальшому були продані позивачу по справі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер. Кожен платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Колегія суддів зазначає, що платник податків, в даному випадку позивач ПП «Ліга А» не є уповноваженою особою щодо перевірки дотримання податкової дисципліни своїх контрагентів, тим більше по ланцюгу постачання, та не має доступу до податкової інформації з автоматизованих інформаційних систем контролюючих органів, а отже не міг бути обізнаний про можливі порушення ними податкового законодавства.

При цьому колегія суддів відмічає, що обов'язок контролю за правильністю нарахування та сплати податку на додану вартість покладаються на відповідача, а не на позивача, у зв'язку з чим відсутні підстави для позбавлення позивача права на податковий кредит через можливі порушення податкового законодавства постачальниками товарів (послуг) по ланцюгу.

Якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України з даного питання, викладеною у постанові Верховного Суду України від 14 жовтня 2014 року у справі № 21-318а14, яка в силу ч.2 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України. Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду апеляційної інстанції відповідачем не надано, а колегією суддів при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність формування позивачем податкового кредиту за рахунок відносин із контрагентами-постачальниками ТОВ "Агротрейд центр" та ТОВ "Агро форм групп" та податкових зобов'язань за результатами подальшого використання придбаного насіння соняшника у господарській діяльності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 14.04.2017 р. № про збільшення позивачеві грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 7053733,75 грн., у т.ч. за основним платежем - 5642987 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1410746,75 грн. та № про зменшення позивачеві розміру від'ємного значення суми ПДВ за червень 2016 року на 881412 грн., та за вересень 2016 року - на 9995 грн., усього на 891407 грн., діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування даних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2017р. по справі № 820/1907/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 23.10.2017 р.