Справа № 814/1118/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2017 р. Справа № 814/1118/17

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Біоносенка В.В., суддів: Князєва В.С. та Брагара В.С., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1,
до за участю: позивача: ОСОБА_1Державної судової адміністрації України,
провизнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів в сумі 118486,47 грн., зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Державної судової адміністрації України, Господарського суду Миколаївської області з вимогами: 1) визнати протиправною бездіяльність держави в особі Державної судової адміністрації України та Господарського суду Миколаївської області щодо не здійснення в період січень-травень 2017 року нарахування позивачу як судді господарського суду Миколаївської області суддівської винагороди, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та невиплата такої винагороди; 2) стягнути з Держави Україна в особі Державної судової адміністрації України та Господарського суду Миколаївської області на його користь суддівську винагороду за період січень-травень 2017 року в загальній сумі 118486,47 гривень на зарплатну картку в ПАТ КБ «Приватбанк»; 3) зобов'язати Господарський суд Миколаївській області здійснити перерахунок його суддівської винагороди за період січень-травень 2017 року, в тому числі розміру оплати відпусток, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», а також внести відповідні зміни в бухгалтерський облік за період січень-травень 2017 року щодо розміру його суддівської винагороди, розміру оплати відпусток, зобов'язати Державну судову адміністрацією України та Господарський суд Миколаївській області виплатити йому суму різниці між виплаченими сумами відпусток та належних до сплати сум відпусток.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що в зазначений період відповідачем виплачувалась суддівська винагорода з обрахунку посадового окладу в 16000 гривень, хоча Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» передбачений розмір мінімальної заробітної плати 3200 гривень.

Відповідачі в жодне з чотирьох судових засідань не з'явились, заперечень проти позову не надали, свою позицію не висловили.

Дослідив матеріали справи, вислухав позивача, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 обрано суддею господарського суду Миколаївської області постановою Верховної Ради України №2346-IV від 13.01.05.

В період січень-травень 2017 ОСОБА_1 отримав суддівську винагороду обраховану з розміру посадового окладу в 16000 гривень.

Станом на 01.06.17 ОСОБА_1 кваліфікаційне оцінювання не проходив.

Відповідно до п.23 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.16 №1402-VIII до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.10 №2453.

Відповідно до ч.3 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.10 №2453-VI посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 3200 гривень.

Таким чином, враховуючи, що 10 мінімальних заробітних плат в січні-травні 2017 року дорівнювали 3200 гривень, посадовий оклад ОСОБА_1 в зазначені періоди повинен був дорівнювати 32000 гривень (10*3200).

Щодо того, що п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.06 №1774 передбачена інша розрахункова величина у розмірі 1600 гривень для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, а мінімальна заробітна плата не застосовується, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.130 Конституції України розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до ч.1 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.16 №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.10 №2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, як Конституцією України так і Законами «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.16 №1402-VIII та від 07.07.10 №2453-VI, передбачено, що розмір суддівської винагороди регулюються виключно законом про судоустрій і не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.06 №1774-VIII не є законом про судоустрій, а тому відповідно до ст.130 Конституції України, ч.1 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.16 №1402-VIII вони не можуть регулювати питання розміру суддівської винагороди.

Також, не можливо погодитись, що розрахункова величина в 1600 гривень, встановлена зазначеним Законом, є якимось іншим розміром мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України не рідше одного разу на рік у законі про Державний бюджет України з урахуванням вироблених шляхом переговорів пропозицій спільного представницького органу об'єднань профспілок і спільного представницького органу об'єднань організацій роботодавців на національному рівні.

Зміни розміру мінімальної заробітної плати іншими законами України та нормативно-правовими актами є чинними виключно після внесення змін до закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Враховуючи, що в Законі України «Про Державний бюджет на 2017 рік» відсутній будь-який інший місячний розмір мінімальної заробітної плати ніж 3200 гривень, суд дійшов висновку, що з 01.01.17 1600 гривень є розміром іншої спеціальної тимчасової розрахункової величини, але не іншим розміром мінімальної заробітної плати на 2017 рік.

В один і той же період часу не може існувати одночасно два відмінних один від одного розміру мінімальної заробітної плати.

Натомість, як вже було зазначено вище, ч.1 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.10 №2453-VI розмір посадового окладу судді місцевого суду обраховується саме з розміру мінімальної заробітної плати, а не якоїсь іншої розрахункової величини.

Встановлення розміру суддівської винагороди судді безпосередньо законом про судоустрій, є вимогою, конституційною гарантією (ст.130 Конституції України), а не рекомендацією до органів влади.

Право законодавця на визначення розміру суддівської винагороди іншими законами, обмежено, як Конституцією так і відповідними законами про судоустрій.

Разом з тим, суд наголошує, що соціально-економічні права не є абсолютними, і у разі неможливості їх фінансово забезпечити Держава має право на прийняття рішень пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, у тому числі щодо розміру суддівської винагороди.

Виходячи з фінансових можливостей державного бюджету, законодавець має право на встановлення будь-якого розміру суддівської винагороди, більшого чи меншого, але, враховуючи вимоги ст.130 Конституції України, ч.1 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.16 №1402-VIII, ч.1 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.10 №2453-VI, це повинно бути передбачено виключено у законі про судоустрій, а не в інших нормативно-правових актах.

Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.06 №1774-VIII щодо не застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини при визначенні посадових окладів та заробітної плати працівників та встановлення для цих цілей нової розрахункової величини в 1600 гривень, враховуючи вимоги ст.130 Конституції України, можуть застосовуватися до будь-яких інших посадових окладів та заробітних плат працівників, окрім посадових окладів суддів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що права ОСОБА_1 на передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» розмір суддівської винагороди виходячи з посадового окладу в 10 мінімальних заробітних плат, визначених ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» за період січень - травень 2017 року були порушені, а тому позов належить задовольнити в частині визнання протиправною бездіяльності Господарського суду Миколаївської області щодо не здійснення в період січень-травень 2017 року нарахування позивачу суддівської винагороди, виходячи із посадового окладу в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

При цьому, суд звертає увагу, що розпорядником бюджетних коштів, якій здійснює нарахування та виплату позивачу суддівську винагороду є Господарський суд Миколаївській області. Державна судова адміністрація України є розпорядником вищого рівня, і безпосередньо не здійснює обрахунок та виплату суддівської винагороди позивачу, а тому порушення його прав у зменшенні розміру такої винагороди за період з січня по травень 2017 року не допустила.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог щодо Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні необхідно відмовити.

Щодо способу поновлення порушених прав позивача, то, на думку суду, найбільш ефективним є стягнення з відповідача суми заборгованості за період січень-травень 2017 року на користь позивача.

Але, відповідна сума заборгованості за цей період позивачем не обрахована. Позивачем у позові обраховано лише частково суму недоплаченої винагороди у розмірі 118486,47 гривень. Разом з цим, сам позивач зазначає, що ця сума не є повною, оскільки не враховує виплати за перебування на лікарняному, під час відпустки та у службовому відрядженні.

За таких обставин, суд вимушений констатувати, що загальна сума заборгованості Господарського суду Миколаївської області перед ОСОБА_1 у зв'язку з невірним застосуванням відповідачем розміру мінімальної заробітної плати за період січень-травень 2017 позивачем не доведена.

Враховуючи це, суд вважає, що у такому випадку єдиним можливим способом поновлення порушених прав позивача є покладання на відповідача - Господарський суд Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди за січень-травень 2017 року, виходячи із посадового окладу в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених ст.8 Закону України «Про Державний бюджету України на 2017 рік» (32000 гривень), з врахуванням оплати відпусток, відряджень, лікарняних.

Позов задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Господарського суду Миколаївської області щодо не здійснення в період січень-травень 2017 року нарахування ОСОБА_1 суддівської винагороди, виходячи із посадового окладу в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», та невиплати такої винагороди.

3.Зобов'язати Господарський суд Миколаївської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату суддівської винагороди за січень-травень 2017 року, виходячи із посадового окладу в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» (з врахуванням оплати відпусток, відряджень, лікарняних).

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Головуючий суддя В. В. Біоносенко

Судді В.С.Князєв

В.С.Брагар

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 19.10.17

Суддя В.В. Біоносенко