Справа № 815/1621/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1621/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м.Одеса

13год.45хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Гуманенко В.О.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Марлоу Навігейшн Україна до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання неправомірними дій,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Марлоу Навігейшн Україна, в якій позивач просить суд визнати неправомірними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо витребування у ТОВ Марлоу Навігейшн Україна () завірених копій усіх первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, повязаних з наданням послуг з працевлаштування за кордоном за період з 01.01.2014 року по 30.09.2016 року шляхом направлення на адресу ТОВ Марлоу Навігейшн Україна письмової вимоги Щодо отримання засвідчених копії первинних документів б/н від 03.03.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працівниками ГУ ДФС в Одеській області на підставі направлень від 25.01.2017р. №18/14-01, №19/14-01, №20/14-01, №21/14-01, №22/14-01, №23/14-01, №24/14-01 та №25/14-01 та наказу про проведення перевірки від 13.01.2017р. №30 була проведена планова документальна виїзна перевірка ТОВ Марлоу Навігейшн Україна з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р. У ході проведення перевірки на адресу посадових осіб ТОВ Марлоу Навігейшн Україна надавалась письмова вимога від 03.03.2017р. про надання завірених копій первинних документів, що свідчать про порушення податкового законодавства. ТОВ Марлоу Навігейшн Україна 07.03.2017р. на адресу відповідача направило лист №35, у якому зазначило, що зважаючи на те, що запитувані завірені копії первинних фінансово - господарських, бухгалтерських "та інших документів щодо надання послуг з працевлаштування за кордоном за період 01.01.2014-30.09.2016р.р. не свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, то вимога про надання завірених копій вказаних документів здійснена з перевищенням меж службових повноважень, в розумінні п.85.4 ст.85 Податкового кодексу України. Посилаючись на додаток №4 до Акту перевірки, позивач зазначає, що під час проведення перевірки ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» перевіряючим були надані усі необхідні документи. Враховуючи зазначене, представник позивача вважає неправомірними дії щодо направлення позивачу вимоги та твердження відповідача щодо «відмови» надати запитувані документи.

Представник позивача в судовому засіданні 09.10.2017 року підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача, посилаючись на письмові заперечення проти адміністративного позову, заперечував проти задоволення позовних вимог ТОВМарлоу Навігейшн Україна, зазначивши, що отримання належним чином засвідчених первинних документів у ході перевірки є правом контролюючого органу. Також, представник відповідача зазначив, що контролюючим органом направлявся лист від 03.03.2017 року щодо отримання засвідчених копій первинних документів, а не «Вимога», як зазначає позивач у своєму позові. Також, на думку представника відповідача, оскарження дій Головного управління ДФС в Одеській області щодо витребування у ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» завірених копій усіх первинних документів, фінансово господарських, бухгалтерських та інших документів, повязаних з наданням послуг з працевлаштування за кордоном за період з 01.01.2014 по 30.09.2016р. не несе правових наслідків у звязку з прийняттям податкового повідомлення-рішення за наслідками вказаної перевірки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Марлоу Навігейшн Україна» () зареєстроване за адресою 65045, м. Одеса, вул. Троїцька, 45. Одним з основних видів діяльності підприємства є посередництво у працевлаштуванні на роботу за кордоном КВЕД 78.10 діяльність агентств працевлаштування.

Судом встановлено, що на підставі наказу в.о. начальника ГУ ДФС в Одеській області про проведення перевірки від 13.01.2017р. №30 та направлень на проведення перевірки від 25.01.2017р. №18/14-01, №19/14-01, №20/14-01, №21/14-01, №22/14-01, №23/14-01, №24/14-01 та №25/14-01 працівниками ГУ ДФС в Одеській області була проведена планова виїзна перевірка ТОВМарлоу Навігейшн Україна, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р., за результатами якої складено акт від 15.03.2017р. №164/15-32-14-01/33865661.

Як убачається з матеріалів справи, під час проведення перевірки посадові особи контролюючого органу - головні державні ревізори-інспектори відділу перевірок основних галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 направили керівнику ТОВ Марлоу Навігейшн Україна лист від 03.03.2017р. щодо надання засвідчених копій первинних документів.

Як встановлено судом, вищевказаним листом від 03.03.2017р. ГУ ДФС в Одеській області зазначено, що проводиться виїзна планова документальна перевірка ТОВ "Марлоу Навігейшн Україна" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2016. та перевіркою встановлено, що надання посередницьких послуг по працевлаштуванню за кордоном та послуги персоналу - це різні види діяльності, які мають різні КВЕД. Можливість надання послуг персоналу передбачає обов'язкову умову, що даний персонал знаходиться в трудових відносинах з СГД - резидентом України, який надає послуги вищевказаного персоналу нерезиденту, в той час як посередницькі послуги з працевлаштування за кордоном є обєктом оподаткування ПДВ, що свідчить про порушення абз. г п.186.3 Податкового Кодексу України та призвело до несплати до бюджету податку на додану вартість. У звязку з викладеним, на підставі п.п.20.1.2. п.20.1. ст.20. п.85.4. п.85.8. ст.85 Податкового Кодексу України перевіряючі просили ТОВ "Марлоу Навігейшн Україна" надати належним чином завірені копії первинних фінансово - господарських, бухгалтерських та інших документів, повязаних з наданням послуг з працевлаштування за кордоном за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р. а саме: договори з додатковими угодами, укладені з нерезидентами - отримувачами послуг та фізичними особами, які працевлаштовувались, акти наданих послуг (виконаних робіт), виписки банків, податкові накладні, звіти, інші документи, у термін до 06.03.2017р.

Листом від 07.03.2017р. №35 ТОВ "Марлоу Навігейшн Україна" повідомило перевіряючих про те, що вважає, що запитувані завірені копії первинних фінансово - господарських, бухгалтерських та інших документів щодо надання послуг з працевлаштування за кордоном за період 01.01.2014-30.09.2016р.р. не свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування несплату податків,зборів(обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а вимога про надання завірених копій вказаних документів не відповідає п.85.4 ст.85 ПК України. Також, позивач у вказаному листі зазначав, що, на його думку, факт відсутності порушень норм чинного податкового законодавства ТОВ "Марлоу Навігейшн Україна" додатково підтверджується індивідуальною податковою консультацією ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 04.02.2011 р. за вих. №5920/10/31-021, яка також була надана перевіряючим. При цьому, ТОВ "Марлоу Навігейшн Україна" у вказаному листі звертало увагу на те, що, підприємство відповідно до вимог п.85.2 ст.85 ПК України надало перевіряючим для ознайомлення, огляду та опрацювання в рамках проведення перевірки у повному обсязі оригінали всіх документів, що належать та повязані з предметом перевірки. Разом з тим, підприємство у листі від 07.03.2017р. №35 наголосило на тому, що не відмовляється від надання документів, однак вважає, що на той час були відсутні достатні законні підставі для виготовлення та направлення завірених копій всієї первинної документації підприємства за період, що перевіряється.

Суд встановив, що 07.03.2017р. головними державними ревізорами-інспекторами відділу перевірок основних галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складено акт №66/1/15-32-14-01/33865661 Про відмову посадових осіб ТОВ "Марлоу Навігейшн Україна" у наданні завірених копій документів за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р., у якому зазначено про ненадання ТОВ "Марлоу Навігейшн Україна" завірених копій первинних фінансово - господарських, бухгалтерських та інших документів, повязаних з наданням послуг з працевлаштування за кордоном за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р. а саме: договорів з додатковими угодами, укладених з нерезидентами - отримувачами послуг та фізичними особами, які працевлаштовувались, актів наданих послуг (виконаних робіт), виписок банків, податкових накладних, звітів, інших документів за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р.

Судом встановлено, щодо у відповідності до наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 13.01.2017р. №30 Про проведення документальної виїзної перевірки ТОВ "Марлоу Навігейшн Україна перевірка була призначена з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р. У звязку з чим, запитувані листом від 03.03.2017р. ГУ ДФС в Одеській області копії первинних фінансово - господарських, бухгалтерських та інших документів, повязаних з наданням послуг з працевлаштування за кордоном за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р. а саме: договори з додатковими угодами, укладені з нерезидентами - отримувачами послуг та фізичними особами, які працевлаштовувались, акти наданих послуг (виконаних робіт), виписки банків, податкові накладні, звіти, інші документів - належать до зазначеного предмету перевірки.

Суд зауважує, що у своєму листі від 07.03.2017 року за №35 позивач зазначив, що не відмовляється від надання витребуваних документів, але фактично їх не надав.

Разом з тим, суд вважає, що думка представника позивача про те, що запитувані податковим органом документи не свідчать про приховування (заниження) об'єктів податкування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), не є підставою для ненадання таких документів, а є питанням, яке слід досліджувати при вирішенні наявності або відсутності таких порушень податкового законодавства з боку платника податків по суті.

Також, суд підтримує позицію представника відповідача, який у своїх письмових запереченнях наголошує на тому, що вимога надати належним чином засвідчених первинних документів в ході перевірки є беззаперечним правом контролюючого органу, а платник зобовязаний їх надати.

Отже, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що всі первинні документи були надані перевіряючим для ознайомлення та опрацювання у ході проведення вказаної виїзної перевірки, оскільки згідно з діючими приписами Податкового кодексу України передбачено право перевіряючих отримувати саме засвідчені платником податків копії таких первинних документів для підтвердження обставин, встановлених у ході перевірки та викладених у акті перевірки.

Відповідно до п.п. 20.1.2. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Відповідно до пп. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.2. ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно із п.85.4 ст. 85 Податкового кодексу України визначено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Разом з тим, п.85.8 ст.85 Податкового кодексу України передбачено, що посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Підпунктом 85.6 ст.85 визначено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Таким чином, Податковим кодексом України передбачено право посадової особи контролюючого органу, яка проводить перевірку, отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки.

Відповідно до ч.2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 25.11.1997р.

№6-зп по справі №18/1148-97 частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемлюють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

У вказаній правовій позиції Конституційного Суду України вказано, що підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Зазначений принцип також закріплений у ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, який визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із положень статті 17 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене та оскільки Податковим кодексом України визначене право посадових осіб контролюючого органу, які проводять перевірку отримувати від платника податків копії документів, що належать до предмета перевірки, які не були надані позивачем, що не заперечується представником позивача в ході офіційного зясування обставин справи, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ Марлоу Навігейшин Україна про визнання неправомірними дій Головного управління ДФС в Одеській області щодо витребування у ТОВ «Марлоу Навігейшин Україна» завірених копій усіх первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, повязаних з наданням послуг з працевлаштування за кордоном за період з 01.01.2014 по 30.09.2016р. шляхом направлення на адресу позивача письмової вимоги «Щодо отримання засвідчених копій первинних документів» від 03.03.2017р.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Марлоу Навігейшин Україна не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Марлоу Навігейшин Україна до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання дій неправомірними - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 17.10.2017р.

Суддя М.М. Аракелян

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Марлоу Навігейшин Україна до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання дій неправомірними - відмовити.

17 жовтня 2017 року.