Справа № 348/812/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8360/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Попка Я.С.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними та протиправними дій,

ВСТАНОВИВ :

10 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просила визнати неправомірними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі ОУ ПФУ) та зобовязати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з 10 грудня 2017 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90 % заробітної плати, включивши до сум заробітної плати суми матеріальної допомоги та індексації, що зазначені у довідці про заробітну плату, виданій архівним відділом Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 19 квітня 2017 року № С-250/04-01 з урахуванням виплачених сум, виплатити недоотримані суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2017 року у справі № 348/812/17 позов було задоволено.

У апеляційній скарзі ОУ ПФУ просить зазначену постанову скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні вимог позивача. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що для призначення пенсії позивачу враховано всі складові заробітної плати передбачені законодавством. Оскільки матеріальні допомоги та індексація заробітної плати не є складовою частиною заробітної плати у розумінні ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», тому зараховувати їх в суму заробітної плати для обчислення пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу» немає підстав.

Особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка при призначенні їй пенсії до її заробітку для обчислення пенсії мала право на включення суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових потреб та виплачених сум індексації заробітної плати, оскільки таке право передбачено Законом України «Про державну службу».

Зазначені висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Як безспірно встановлено судом, позивачка знаходиться на обліку в ОУ ПФУ та отримує пенсію з урахуванням норм Закону України «Про державну службу» з 01 лютого 2010 року. Пенсія призначена в розмірі 90 % суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно з довідкою, виданою архівним відділом Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 19 квітня 2017 року № С-250/04-01, позивачці було виплачено матеріальну допомогу та індексацію заробітної плати за 2008 2009 роки (а.с. 30).

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати входила до системи оплати праці державного службовця.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та вказаних висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до переконання про те, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2017 року у справі № 348/812/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

ОСОБА_3

Ухвала у повному обсязі складена 19 жовтня 2017 року.