Справа № 661/1141/17
Суддя: Бойко М. Є.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 661/1141/17
Провадження № 2-а/661/45/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої - судді М.Є. Бойко,

при секретарі - Н.Ю. Асановій,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Нова Каховка Херсонської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Нова Каховка Херсонської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Нова Каховка Херсонської області та, відповідно до позовних вимог, просила суд:

- визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо відмові їй у переході та перерахунку пенсії у зв»язку із втратою годувальника;

- зобов»язати УПФУ в м.Нова Каховка Херсонської області з 22 грудня 2016 року здійснити перерахунок та виплату їй пенсії у зв»язку із втратою годувальника відповідно до ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області (далі - УПФУ) та з 28 липня 2010 року отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку як дружина військовослужбовця, померлого внаслідок захворювання, пов»язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

22 грудня 2016 року вона звернулась до ПФУ з заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на підставі закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», але відповідачем в цьому було відмовлено з посиланням на те, що її померлий чоловік не був військовослужбовцем та не належав до кола осіб, які мали право на призначення пенсії згідно із зазначеним законом.

Вважаючи таку відмову протиправною, оскільки згідно із ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до військовослужбовців належать: військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов»язані, призвані на військові збори, ОСОБА_1 просила задовольнити її позовні вимоги.

В судове засідання позивачка не з»явилась, письмово просила суд розглядати справу без її участі.

Представники УПФУ в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_1 надала відповідачу архівну довідку Міністерства оборони України від 22.07.2009 року № 46553/1 про те, що її чоловік ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 11.07.1986 року по 20.08.1986 року, але на зазначену категорію осіб дія статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року не поширюються, оскільки він не належав до кола осіб, які мали право на призначення пенсії згідно із цією статтею. Отже,позивачка не має права на перехід на пенсію у зв»язку із втратою годувальника у відповідності до вказаного Закону.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є вдовою ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. В період з 11.07.1986 року по 20.08.1986 року ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ України в м.Нова Каховка та отримує пенсію за віком. 22 грудня 2016 року вона звернулась до УПФУ з заявою про перехід на інший вид пенсії - у зв'язку з втратою годувальника на підставі закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», але отримала відмову в цьому відповідача з посиланням на те, що її померлий чоловік не був військовослужбовцем та не належав до кола осіб, які мали право на призначення пенсії згідно із зазначеним законом.

Проте, у відповідності із чинною на теперішній час постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2011 року ОСОБА_2 належав до військовослужбовців згідно із ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , а відповідно до ст.72 ч.1 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, факт належності померлого ОСОБА_1 до військовослужбовців доведений і доказуванню не підлягає, в зв»язку з чим протилежні доводи представників відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги.

Разом з тим, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні вимог позову з інших підстав.

Так, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-12), статтями 1-2 та 3 якого визначено коло осіб, які мають право на призначення пенсії за цим Законом.

Згідно зі ст. 6 Закону № 2262-12 сім'ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ст. 29 Закону № 2262-12 пенсії в разі втрати годувальника сім'ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім'ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати.

У відповідності із ст. 30 цього Закону право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

У відповідності з вимогами статті 31 Закон № 2262-12 члени сім'ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Тобто, обовязковими умовами для визнання за членами сімї померлого права на пенсію в разі втрати годувальника у розмірах, визначених ст. 37 Закону Закону № 2262-12, є не тільки наявність права померлого на пенсію за Законом № 2262-12, а й те, що ці члени сімї мають бути непрацездатними та перебувати на утриманні померлого, або доходи померлого були для них єдиним джерелом засобів до існування.

Проте, як встановлено судом під час розгляду даної справи, позивачка ОСОБА_1 на час захворювання її чоловіка та на час його смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1) - була працездатного віку, що підтверджено копією її паспорта і позивачкою по справі не спростовується, крім того, доказів щодо перебування на утриманні померлого чоловіка або того, що його доходи були для неї єдиним джерелом засобів до існування, нею також, всупереч вимогам ч.1 ст. 71 КАС України,не надано.

Відтак, позивач не має права на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника за Законом № 2262-12.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що ОСОБА_1 не надано обґрунтованих доказів протиправної бездіяльності відповідача щодо відмови їй у переводі на пенсію у зв'язку з втратою годувальника як дружини померлого військовослужбовця, на підставі чого і відсутні підстави для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату зазначеної пенсії, а тому суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, з огляду на що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,6,8,9, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Нова Каховка Херсонської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новокаховський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М. Є. Бойко