Справа № 159/1754/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9731/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Онишкевича Т. В.;

за участю секретаря судового засідання - Торкот Д. О.;

представника позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 26 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2017 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови Волинської митниці ДФС від 26 квітня 2017 року в справі про порушення митних правил № 1184/20500/17, якою декларанта, митного брокера ТзОВ «Вел'ю Пек" ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 946,41 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що факт невідповідності заявленого позивачем в декларації коду товару не може бути доказом того, що його дії були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу, також в оскаржуваній постанові не вказано жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не спростовано його пояснень та доказів, наданих під час притягнення до відповідальності.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2017 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил передано на розгляд до Ратнівського районного суду Волинської області.

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 26 червня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил № 1184/20500/17 від 26 квітня 2017 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 946 гривень 41 коп. за порушення вимог ст.485 МК України, винесену заступником начальника Волинської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Волинською митницею ДФС, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також зазначено, що порушення, передбачене ст. 485 МК України, вчинене позивачем, оскільки, як вбачається з митної декларації № 205080000/2016/001204, поданої декларантом 16 квітня 2016 року, до декларування було заявлено трактор колісний марки «Беларус», а відповідач вважає, що даний товар є навантажувачем-екскаватором, який відповідно до Правила 2 (а) Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, повинен класифікуватись за кодом .

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить таку залишити без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил № 1184/20500/17 від 26 квітня 2017 року Волинської митниці ДФС України, винесеною заступником начальника Волинської митниці ДФС України - начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3, відповідно до якої декларанта - митного брокера товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛ`Ю ПЕК» - ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме - порушення митних правил за ознаками ст. 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді митних платежів, що становить 946,41 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно диспозиції статті 485 Митного кодексу України (надалі - МК України) відповідальність, передбачена її санкцією, настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Встановлено, що, як вбачається з наявного у справі договору купівлі-продажу № 87 від 11 квітня 2016 року (п.1) предметом даного договору є купівля-продаж «…погрузчика-экскаватора марки и модели А-310 ПЭ (экскаваторное оборудование демонтировано) выпуска 2010 года, регистрационный знак НОМЕР_3, заводской № НОМЕР_4, двигатель № НОМЕР_2 (базовое шасси Беларус-82.1, 2008г.в, заводской НОМЕР_5)».

Таким чином, як зазначено в самому Договорі, об'єктами відносин купівлі-продажу, які виникли між продавцем та покупцем згідно Договору № 87 від 11 квітня 2016 року, є демонтоване екскаваторне обладнання та базове шассі Беларус-82.1, 2008 року випуску, заводський номер 80871611, неправильне встановлення коду щодо якого і стало підставою для притягнення позивача у справі до адміністративної відповідальності.

При цьому, щодо декларування саме цих двох об'єктів і була подана ОСОБА_4 заявка на виконання робіт по декларуванню товарів та транспортних засобів, яка є додатком до договору № DM/5060/17 від 16 квітня 2016 року про надання посередницьких послуг, укладеного між ОСОБА_4, як замовником, та ТзОВ «Вел`ю Пек» в особі ОСОБА_2, як митним брокером. Вказані трактор та навісне обладнання були зазначені у вказаній заявці від 16 квітня 2016 року окремими позиціями.

Відповідно до п. 4.1 договору від 16 квітня 2016 року замовник взяв на себе зобов'язання до початку митного оформлення надати митному брокеру заявку на декларування (Додаток 1) та усі документи, необхідні для здійснення дій, передбачених п. 3 Договору.

Окрім того, замовник зобов'язаний надати митному брокеру правдиві відомості про товари, які переміщаються через митний кордон України, Замовник засвідчує достовірність відомостей про переміщувані ним товари власноручним підписом на примірнику ВМД (п. 4.2 Договору).

Згідно п. 9 Договору відповідальність перед митним органом за сплату митних платежів та доставку товарів до митниці несе саме замовник.

Беручи до уваги наведені вище умови договору, зміст заявки, а також той факт, що замовник у заповненій власноруч митній декларації від 16 квітня 2016 року в якості товару, що підлягає декларуванню зазначив саме «Трактор Білорус», декларант не мав підстав змінювати код чи найменування товару. Більше того, декларант був зобов'язаний здійснити декларування товару виходячи саме з тих даних, які йому були повідомлені замовником.

Окрім того, як встановлено Ратнівським районним судом Волинської області відповідно до акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної клажі та багажу (а.с. 15), складеного представником митниці, заявлений до декларування товар - трактор колісний марки Беларус, модель -82.1, бувший у використанні, 2008 року випуску, заводський НОМЕР_5, марка двигуна - НОМЕР_8, номер двигуна НОМЕР_6 потужність двигуна - 60 кВт, об'єм двигуна - 4750 см куб, тип двигуна - дизель, технічний паспорт НОМЕР_7 від 11 квітня 2016 року, «…відповідає ТСД. Вилучень та вкладень не проводилося порушень митних правил не виявлено».

Також, як вбачається з наявної у справі Декларації відповідності продукції вимогам Технічного регламенту безпеки машин від 14 квітня 2017 року (а.с. 16) орган оцінки відповідності вказав, що заявлений до декларування товар - є саме трактором колісним марки Беларус, модель -82.1, бувший у використанні, 2008 року випуску, заводський НОМЕР_5, марка двигуна - НОМЕР_8, номер двигуна НОМЕР_6 потужність двигуна - 60 кВт, об'єм двигуна - 4750 см куб, тип двигуна - дизель, технічний паспорт НОМЕР_7 від 11 квітня 2016 року; відповідає вимогам Технічного регламенту безпеки машин ДСТУ ISO.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за диспозицією статті 485 МК України відповідальність настає, за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

За положеннями статті 10 КУпАП суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що постанова у справі про порушення митних правил № 1184/20500/17 від 26 квітня 2017 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 946 гривень 41 коп. за порушення вимог ст.485 МК України, винесена заступником начальника Волинської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 - не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України та вірно скасована судом першої інстанції.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС - залишити без задоволення, а постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 26 червня 2017 року в справі № 159/1754/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення виготовлено 23 жовтня 2017 року.