Справа № 815/5401/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/5401/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

секретар - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Одеса» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2014 року та апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Одеса» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Одеса» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Одеса», звернувся з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (правонаступника ДПІ у Київському районі м. Одеси Одеської області ДПС), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.04.2013 р. №, що прийняте ДПІ у Київському районі м. Одеси, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9697 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.04.2013 р. № НОМЕР_1, що прийняте ДПІ у Київському районі м. Одеси, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 31167 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.04.2013 р. № НОМЕР_2, форма «Р», що прийняте ДПІ у Київському районі м. Одеси, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 59265,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 14817 грн., разом 74082 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.06.13 № НОМЕР_3, форма «Р», що прийняте ДПІ у Київському районі м. Одеси, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 1636,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 408,00 грн., разом 2044 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.06.13 № НОМЕР_4, форма «Р», що прийняте ДПІ у Київському районі м. Одеси, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 460 220,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 115055 грн., разом 575 275 гривні;

- стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БОГДАН-АВТО ОДЕСА» (ідентифікаційний вод 37810464) судовий збір в розмірі 114 гривень 70 копійок (сплачений під час оскарження податкового повідомлення-рішення від 17.04.2013 №); 311 гривні 67 копійок (сплачений під час оскарження податкового повідомлення-рішення від 17.04.2013 № НОМЕР_1); 740 гривні 82 копійок (сплачений під час оскарження податкового повідомлення-рішення від 17.04.2013 №); 114 гривні 70 копійок (сплачений під час оскарження податкового повідомлення-рішення від 10.06.2013 № НОМЕР_3); 2294 гривні 00 копійок (сплачений під час оскарження податкового повідомлення-рішення від 10.06.2013 № НОМЕР_4).

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення, що прийняті на підставі ОСОБА_1 перевірки є протиправними, незаконними та підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2014 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2014 року розяснено вищенаведену постанову суду.

Не погоджуючись з даною постановою та ухвалою суду ТОВ «Богдан-Авто Одеса» подало апеляційні скарги.

В апеляційні них скаргах зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, у звязку з чим просить скасувати постанову та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити та скасувати ухвалу суду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлення від 01.03.2013 р. № 201 , Наказу від 19.02.2013 р. № 117- к та Наказу від 15.03.2013 р. № 191 - п, виданого ДПІ у Київському районі Одеської області ДПС та пп.20.1.4 п. 20.1-ст. 20, пп. 77.1 ст. 77, п. 82.2 ст. 82 ПК України, відповідно до плану - графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання на 1 квартал 2013 року проведено планову виїзну документальну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 26.07.2011 по 31.12.2012 р.р.

Про проведення планової виїзної перевірки ТОВ «Богдан - ОСОБА_2» сповіщено повідомленням від 19.02.2013 р. № 28/22-02, яке надано одночасно із копією наказу № 117-к від 19.02.2013 р. ОСОБА_3, яка діяла за довіреністю від 21.11.2013 р.

Перевірку проведено з відома та у присутності директора ТОВ «Богдан - ОСОБА_2» ОСОБА_1

За наслідками перевірки було складено акт № 570/22-02/37810464 від 25.03.2013 р. яким встановлено, що в оскаржуваний період ТОВ «Богдан ОСОБА_1 ОСОБА_2» мала фінансово господарські операції з контрагентами: ТОВ «Консультаційно-аудиторська фірма «Богдан», ТОВ «Комфортлайн», ПП «Екоконсалт», ТОВ «Автомобільна група «Богдан» щодо ремонту котельної, ТОВ «Південь Сервіс Центр», рекламно - виробничою компанією «Паблісіті», ТОВ «Ітер Ком», ТОВ «Телерадіокомпанія «Пілот-Медіа», ТОВ «Хюмер Україна», ТОВ «Перемога», ТОВ «Богдан-Авто Київ».

За наслідком виконання вищенаведених правочинів відповідачем встановлено порушення:

- п. 3 ст. 5 та п.1 ст.7 Господарського Кодексу України, вимог п.2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 , п 188,1 ст. 188, п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено зменшення від'ємного значення по ПДВ на загальну суму 9697 грн., у тому числі за грудень 2011 р. - 3117 грн., січень 2012 р. - 3117 грн., лютий 2012 р.- 3463 грн. та його заниження на загальну суму 471247 грн., у т.ч. березень 2012 р. - 3117 грн., квітень 2012 р. - 3742 грн., травень 2012 р. -2793 грн., червень 2012 р. - 66064 грн., липень 2012 р. - 3388 грн., серпень 2012 р. - 179919 грн., вересень 2012 р.-3117 грн., жовтень 2012 р. - 142927 грн., листопад 2012 р. - 3992 грн., грудень 2012 р. - 3569 грн.

- п. п. 139.1.1 п.п 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено зменшення від'ємного значення по податку на прибуток за 4 квартал 2011 року на суму 31167 грн. та заниження задекларованого показника в сумі 59265 грн., в тому числі 1 квартал 2012 р. - 17735 грн., 2 квартал 2012 р. - 10474грн., 3 квартал 2012р. - 16660 грн., 4 квартал 2012 р.- 14396 грн. в результаті порушень встановлених у п. 3.1.2 акту перевірки.

- п. 164.1.2, п.п. 164.2.17, п. 164.5 ст. 164 п.п. 165.1.15, п.п, 165.1,39 п. 165.1ст. 165, п.167.1 ст. 167, п.168.1, п.168.4 ст. 168, п.171.1 ст. 171, п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України, у наслідок чого занижено податку з доходів фізичних осіб за період з листопада 2011р. по грудень 2012р. у розмірі 22072,37 грн.

- п. 119.2 ст. 119, п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, щодо не подання повністю відомостей та подання відомостей з недостовірними відомостями та помилками по нарахованим та виплаченим доходам фізичним особам та суб'єктам підприємницької діяльності та ознакам доходу по фізичним особам за ІV квартал 2011 р. та І-ІV квартали 2012р.

Також податковим органом під час проведення перевірки встановлено завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 06.1 Декларацій «Адміністративні витрати» на загальну суму 238824,64 грн., у тому числі 4 квартал 2011 р. - 31166,67 грн., 1 квартал 2012 р. - 48483,32 грн., 2 квартал 2012 р. -46749,99 грн., 3 квартал 2012 р. - 63416,67 грн., 4 квартал 2012 р. - 49007,99 грн. ТОВ «Богдан - ОСОБА_2» в порушення п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, включено суму витрат, які не підтверджені первинними документами, не з'ясовують проведення фінансово - господарської діяльності підприємства, не зроблено детальний аналіз послуг.

Крім того, відповідачем встановлено завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 06.2 Декларацій «Витрати на збут» на загальну суму 43387,38 грн., у т.ч.: за 1 квартал 2012 р. на суму 4799,88 грн., 2 квартал 2012р. на суму 3125,00 грн., 3 квартал 2012р. на суму 15917.51 грн., 4 квартал 2012р. на суму 19544,99 грн., в порушення пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України віднесено витрати, які не підтверджені первинними документами, відсутні товарно-транспортні накладні, не встановлено зв'язок з фінансово - господарською діяльністю підприємства.

Перевіркою показників, відображених у рядку 06.5 Податкових декларацій «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) рік)», за період з 26.07.2011р. по 31.12.2012р. внаслідок встановлених перевіркою порушень у визначенні витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування Декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2012 року (відповідно порушень, викладених у п. 3.1.2 акту перевірки та у п.п.1.1-1.2 цього рішення) встановлено завищення задекларованих ТОВ «Богдан - ОСОБА_2» показників за рядком 06.5 Декларації за 1 квартал 2012р. на 31167 грн.

За наслідками розгляду скарги ТОВ «Богдан - ОСОБА_2» встановлено, що рядок 06.5 Податкової декларації «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий рік) за півріччя 2012 року і наступних звітних періодів 2012 року завищено на 7791 грн. внаслідок наступного: підприємством ТОВ «Богдан - ОСОБА_2» до складу витрат за півріччя 2012 року і наступних звітних періодів 2012 року перенесено 25 % від суми від'ємного значення об'єкту оподаткування станом на 1 січня 2012 року, а саме: 72859грн.(291437x25%), а з урахуванням зменшення перевіркою від'ємного значення об'єкту оподаткування за 2011 рік на 31167 грн., відповідно порушення, викладене у п.3.1.2 акту перевірки на стор.7, необхідно перенести 65068 грн. (260270x25%), чим порушено п. 3 підрозділу 4 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу.

До того ж, перевіркою встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму 480944 грн., у т.ч.: листопад 2011р. на 3117 грн., грудень 2011р. на 3117 грн., січень 2012р. на 3463 грн., лютий 2012р. на 58619 грн., березень 2012р. на 3117 грн., квітень 2012р. на 3742 грн., травень 2012р. на 2793 грн., червень 2012р. на 66064 грн., липень 2012р. на 3388 грн., серпень 2012р. на 179919 грн., вересень 2012р. на 3117 грн., жовтень 2012р. на 142927 грн., листопад 2012р. на 3992 грн., грудень 2012р. на 3569 грн.

До податкового кредиту віднесено суми податку на додану вартість без підтвердження податковими накладними, в результаті чого завищено податковий кредит на 413471 грн., в тому числі за лютий 2012р. на суму ПДВ 54541,87 грн., за червень 2012р. на суму ПДВ 61968,0 грн., за серпень 2012р. на суму ПДВ 175521,72 грн., за жовтень 2012р. на суму ПДВ 121439,21 грн. відповідно даних відображених у таблиці на стор.19 ОСОБА_1 перевірки.

До податкового кредиту віднесено суму податку на додану вартість, які не з'ясовують проведення фінансово - господарської діяльності підприємства, не зроблено детальний аналіз послуг в результаті чого завищено податковий кредит на 56446 грн., в т.ч.: листопад 2011 р. - 3117 грн., грудень 2011 р. - 3117 грн., січень 2012 р. - 3463 грн., лютий 2012 р. - 4077 грн., березень 2012 р. -3117 грн., квітень 2012 р. - 3742 грн., травень 2012 р. - 3771 грн., червень 2012 р. - 4095 грн., липень 2012 р. - 3388 грн., серпень 2012 р. - 7730 грн., вересень 2012 р. - 3117 грн., жовтень 2012 р. - 5765 грн., листопад 2012 р. - 4378 грн., грудень 2012 р. - 3569 грн. відповідно даних відображених у таблиці.

Податковим органом на підставі встановлених порушень прийнято:

- податкове повідомлення рішення від 17.04.2013 № про зменшення суми від'ємного значення з податку на прибуток на 31167 грн.;

- податкове повідомлення рішення від 17.04.2013 № на 59265 грн. податку на прибуток та 14817 грн. штрафних (фінансових) санкцій, № про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість на 9697 грн.;

- податкове повідомлення рішення від 17.04.2013 № на 471247 грн. та 117812грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Рішенням Головного управління Міндоходів в Одеській області скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси Одеської області ДПС від 17.04.2013 № у частині 11027 грн. ПДВ та з податку 2757 грн. штрафних санкцій та збільшено суму податку на прибуток на 1636 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на 408 грн.

ДПІ у Київському районі м. Одеси Одеської області ДПС прийнято податкове повідомлення - рішення від 10.06.2013 № на суму 1636 грн. (податок на прибуток) та 408 грн. штрафних (фінансових) санкцій та податкове повідомлення - рішення від 10.06.2013 № на суму 460220 грн. (ПДВ) та 115055 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, підтверджуються матеріалами справи, а отже є встановленими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що надані суду первинні документи не дають можливості встановити реальність вчинення спірних господарських операцій , які були відображені позивачем у податковому обліку та встановити зв'язок отриманих послуг з господарською діяльністю підприємства.

Проте з таким висновком погодитись не можна з огляду на наступне.

Так, за встановлених обставин, фактичним предметом спору у справі, що розглядається є право позивача на формування податкового кредиту та валових витрат внаслідок вчинення господарських операцій з контрагентами ТОВ «Консультаційно-аудиторська фірма «Богдан», ТОВ «Комфортлайн», ПП «Екоконсалт», ТОВ «Автомобільна група «Богдан» щодо ремонту котельної, ТОВ «Південь Сервіс Центр», рекламно- виробничою компанією «Паблісіті», ТОВ «Ітер Ком», ТОВ «Телерадіокомпанія «Пілот-Медіа», ТОВ «Хюмер Україна», ТОВ «Перемога», ТОВ «Богдан-Авто Київ».

На підставі ст.14.1.36 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За змістом ст.198.3 Податкового кодексу України право на включення коштів, сплачених постачальнику послуг, до податкового кредиту платник податків має за умови того, що зазначені послуги відносяться до його господарської діяльності.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі

підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України. Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому в обов'язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку. Перевірці підлягають доводи податкового органу, що свідчать про відсутність ділової мети у діях платника податку, зокрема у разі подальшого продажу придбаного товару нижче за ціну придбання; придбання товарів (послуг) у посередників за наявності прямих контактів з їх виробниками; придбання послуг, використання яких не може мати позитивного впливу на результати господарської діяльності платника податку тощо.

Для з'ясування зазначених обставин необхідно ретельно перевіряти доводи податкових органів, викладені в актах перевірки або підтверджені іншими доказами. При цьому згідно з частиною п'ятою статті 11 КАС України суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Натомість відповідні відносини у сфері оподаткування регулюються підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України. Указана норма встановлює презумпцію правомірності рішень платника податку в тому, що в разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків.

Зазначена норма поширюється також і на кваліфікацію господарських операцій з метою формування платником податків витрат для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість. За змістом указаної норми відповідні витрати і податковий кредит вважаються формованими платником податків правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

При цьому з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Як вбачається з установлених судом обставин справи, валові витрати, податковий кредит та від'ємне значення з податку на додану вартість в оспорюваних сумах були сформовані позивачем за наслідками виконання договорів з контрагентами: ТОВ «Консультаційно-аудиторська фірма «Богдан», ТОВ «Комфортлайн», ПП «Екоконсалт», ТОВ «Автомобільна група «Богдан» щодо ремонту котельної, ТОВ «Південь Сервіс Центр», рекламно - виробничою компанією «Паблісіті», ТОВ «Ітер Ком», ТОВ «Телерадіокомпанія «Пілот-Медіа», ТОВ «Хюмер Україна», ТОВ «Перемога», ТОВ «Богдан-Авто Київ».

Так, зокрема, позивачем віднесено до складу валових витрат та сформований податковий кредит за вищевказаними спірними угодами згідно наступних документів:

Стосовно відносин з ТОВ «Консультаційно-аудиторська фірма «Богдан».

Згідно Договору на бухгалтерське обслуговування №21 від 01 листопада 2011 року, укладеного між ТОВ «Богдан ОСОБА_1 ОСОБА_2» та ТОВ «Консультаційно-аудиторська фірма «Богдан», замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобовязання з надання послуг із ведення бухгалтерського та податкового обліку, в обсягах і на умовах, визначених договором. ( а.с.239-243,т.1).

Пунктом 1.3 Договору, визначений перелік послуг із ведення бухгалтерського та податкового обліку, а саме: оброблення первинних документів (заповнення, перевірку, перенесення даних до регістрів аналітичного обліку); аналітичний облік, складський облік; синтетичний облік; прийняття рішення щодо включення або не включення результатів відповідних фінансово господарських операцій, з врахуванням наявності передбачених діючим законодавством України первинних підтверджуючих документів, до: доходів, витрат (для розрахунку прибутку та податку на прибуток) та зобов'язань та кредиту (для розрахунку податку на додану вартість); розрахунок фінансових результатів, розрахунок податків, зборів, обов'язкових платежів; складання балансу, звіту про фінансові результати, інших форм звітності, що передбачені стандартами бухгалтерського обліку; складання декларації з податку на прибуток, складання декларації з податку на додану вартість, а також складання та подання інших форм обов'язкової звітності.

Розділом 3 Договору визначено, що вартість послуг Виконавця становить 18700 грн. (з ПДВ), вказана сума була включена позивачем до складу валових витрат у період з листопада 2011 року по грудень 2012 року.

Як встановлено в ході судового розгляду на момент вчинення зазначеної господарської операції штатним розписом ТОВ «Богдан - ОСОБА_2» посада головного бухгалтера не передбачена, передбачена лише одна посада бухгалтера (а.с.141,т.3; а.с.279, т.5).

Згідно п.1.4 посадової інструкції бухгалтера ТОВ «Богдан ОСОБА_2» бухгалтер підпорядковується безпосередньо головному бухгалтеру ТОВ «КАФ Богдан» (а.с.160,т.3).

Згідно Наказу про облікову політику позивача на 2012 рік при організації бухгалтерського та податкового обліку посадовим особам позивача слід керуватись наказами та методологічними розясненнями ТОВ «КАФ «Богдан» ( а.с. 163 .т.3).

В ході розгляду справи ідентифіковано посадову особу ТОВ «Консультаційно-аудиторська фірма «Богдан», яка безпосередньо надавала відповідні послуги позивачу на підставі посадової інструкції (а.с.282-283,т.5) та відповідного опису обсягу первинних документів позивача, необхідних для ведення бухгалтерського та податкового обліків(а.с.284-288.т.5) та актів здачі-прийняття робіт (а.с.1-26,т.2; а.с.30-31,т.3)

Вказані документи дозволяють встановити реальність спірної господарської операції

Доводи суду першої інстанції щодо ненадання позивачем, під час проведення перевірки, додатків до актів здачі - прийняття робіт по вказаному вище договору, внаслідок чого податковий орган був позбавлений можливості надати об'єктивну оцінку господарській операції, колегія суддів вважає неправильним з огляду на те, що податковий орган відповідно до приписів ст.84.5 ПК України вправі витребувати завірені копії копі первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування обєктів оподаткування.

Натомість в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що податковий орган витребував у позивача вищенаведені первинні документи.

По відносинах з ТОВ «Комфортлайн» встановлено, що позивачем, згідно платіжного доручення № 187 від 27.12.2011 р. здійснена оплата коштів за ремонт воріт по рахунку № 570 виставленого ТОВ «Комфортлайн» та отримано акт виконаних робіт № ОУ-0000004 від 23.01.2012 р.

Для оплати робіт по ремонту воріт, які знаходяться на балансі підприємства, ТОВ «Комфортлайн» надало рахунок ТОВ «Богдан-Авто Одеса» № 570 від 26.12.2011р. на суму 2080,00грн., в т.ч ПДВ-346,67 грн., згідно якого була проведена оплата по платіжному дорученню № 187 від 27.12.2011р. та отримано акт виконаних робіт № ОУ-0000004 від 23.01.2012р. (а.с. 167-169, т.3).

В ході судового розгляду справи встановлено, що у спірний період ворота знаходились на балансі ТОВ «Богдан-Авто Одеса», як невідємна частина майнового виробничого комплексу, який, у свою чергу, знаходився у позивача у користуванні на підставі договору оренди майнового комплексу (м.Одеса, Люсдорфська дорога, 114) , укладеного між ТОВ «Автомобільна група «Богдан» та ТОВ «Богдан - ОСОБА_2».

Стосовно відносин з ПП «Екоконсалт».

Відповідно до приписів статті 5 Закону України № 187/98-ВР "Про відходи" державному обліку і паспортизації підлягають в обовязковому порядку усі відходи, що утворюються на території України . Основними принципами державної політики у сфері поводження з відходами здійснення комплексу науково-технічних та маркетингових досліджень для виявлення і визначення ресурсної цінності відходів з метою їх ефективного використання;

В ході судового розгляду встановлено, що утворені на підприємстві відходи передавались на утилізацію, розміщення або знищення організаціям, що мають дозвільні документи на поводження з відходами, у тому числі із ПП «Екоконсалт».

Так відповідно до договору від 20.01.2012 року № 52-12.11/05, укладеного між позивачем та ПП «Екоконсалт», останній виконує послуги щодо інвентаризації відходів та розробки паспортів з оформленням по кожному виду відходів та пошук спеціалізованих підприємств та залучення їх до виконання вищезазначених послуг (а.с. 84-86,т.2).

Позивач у спірний період здійснював господарську діяльність по торгівлі легковими автомобілями, сервісному обслуговуванню і ремонту автомобілів, гарантійному ремонту. В результаті технологічних процесів споживання утворювались різні види відходів.

Згідно акту прийому передачі № 34-08.12./07 від 30.08.2012 року позивач отримав звіт про проведення інвентаризації відходів та послуги по проведенню інвентаризації відходів, розробці паспортів відходів по кожному виду відходів, отримання відповідної дозвільної документації (а.с.87,т.2; а.с.37-41,т.3; а.с.170-246,т.3; а.с.1-65,т.4).

На основі Звіту про проведення інвентаризації відходів були сформовані технічні паспорти по видам відходів, які були погоджені з Головним управлінням охорони навколишнього середовища в Одеській області та отримано дозвіл № 514011134 на розміщення відходів у 2012 році.

По відносинах з ТОВ «Автомобільна група «Богдан» щодо ремонту котельної.

Відповідно до Договору оренди майнового комплексу №100 від 01 серпня 2011 року, що укладений між ТОВ «Автомобільна група «Богдан» та ТОВ «Богдан - ОСОБА_2» за актом приймання-передачі інженерних комунікацій, мереж та окремих цінностей у складі майнового комплексу (м.Одеса, Люсдорфська дорога, 114) орендованого в ТОВ «Автомобільна група «Богдан», переданий Об'єкт оренди - паливна котельня (Модуль нагріву МН-120 «Бернард», система автоматизованого водопом'якшення БНР 20/1/Р тощо). (а.с.10-14,15,т.3).

Згідно п.4.6 Договору оренди майнового комплексу №100 від 01 серпня 2011 року, «Орендодавець» контролює правильність використання й стан інженерних та інших комунікацій, що обслуговують орендоване майно, і здійснює їх капітальний ремонт та обслуговування. Орендар зобовязаний самостійно і за свій рахунок у встановленому законодавством порядку: одержати дозвіл від органів пожежного нагляду на початок роботи; одержати дозвіл на проведення відповідних робіт на обєкті оренди від органів державного нагляду за охороною праці та інших органів.

06.09.2011 року головним управлінням Держтехногенбезпеки в Одеській області позивачу надано відповідний дозвіл №701 на роботу автосалону за адресою м.Одеса, Люстдорфська дорога ,114. ( а.с.187,т.5).

Умовами дії дозволу є дотримання позивачем вимог «Правил пожежної безпеки в Українї», укладення договору страхування цивільної відповідальності перед третіми особами стосовно відшкодування наслідків можливої шкоди на період усунення порушень правил пожежної безпеки та виконання заходів, передбачених приписами органів державного пожежного нагляду.

Ремонт модульної котельної проводився на підставі Договору № 41 від 05.10.2012р.

На підтвердження вчинення господарської операції по ремонту котельної ТОВ «Одесаінтерм» надані документи, які вказують на перелік визначених робіт та перелік запасних частин які підлягають заміні, а також докази придбання цих запчастин і відображення цього в бухгалтерському обліку позивача (а.с.74,т.4; а.с. 183-186,т.5).

Вчинення спірної господарської операції (ремонт котельної) здійснювався ТОВ «Одесаінтерм» на підставі ліцензії № 574631 (а.с. 149, т.5) та відповідного дозволу на провадження робіт підвищеної небезпеки № 511.10.51-45.33.1 ( а.с. 153, т.5)

По взаємовідносинах з ТОВ «Південь Сервіс Центр».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець таврів(послуг) забезпечує необхідну доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також інформацію про виробника продукції.

В ході судового провадження встановлено, що позивач з метою виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» використовував у своїй діяльності плазмові панелі.

ТОВ «Південь Сервіс Центр» було здійснено ремонт плазмових панелей згідно рахунку фактури № СФ 0000283 від 17.07.2012 р. та рахунку фактури № СФ 0000144 від 18.04.2012 р. Вказані ремонтні роботи були прийняті позивачем згідно ОСОБА_1 № ОУ-0000115, № ОУ-0000044, № ОУ-0000219 ( а.с. 141-146,т.4).

Витрати із ремонту плазмових панелей пов'язані із витратами на збут.

По взаємовідносинах з ТОВ «Рекламно - виробнича компанія «Паблісіті» встановлено, що для оформлення нового салону «Нуundаi» із старого салону були перенесені літери назви салону в зв'язку з цим ТОВ «Рекламно-виробнича компанія «Паблісіті» провела монтажні роботи.

В підтвердження вчинення господарської операції позивачем надано рахунок фактуру № СФ-0000132 від 21.05.2012 р. та ОСОБА_1 № ОУ-0000044 здачі прийняття робіт та відповідну довідку про фактичне виконання монтажних робіт(а.с.144-145,т.4; а.с.208,т.5).

З вказаних первинних документів вбачається фактичне виконання зазначених робіт.

По взаємовідносинах з ТОВ «Ітер Ком» встановлено, що для ознайомлення клієнтів з підприємством ТОВ «Богдан-Авто Одеса» та з брендами автомобілів якими торгує підприємство, технічними характеристиками автомобілів, з акціями які проводить підприємство, з Послугами СТО та контактними телефонами було розроблено веб-сайт у мережі Інтернет з назвою за допомогою якого можливо отримати цю інформацію.

В підтвердження вчинення господарської операції позивачем надано Рахунок фактуру № СФ-0000012 від 22.05.2012 р. та ОСОБА_1 № ОУ-0000012 здачі прийняття робіт ( а.с.147,т.4; а.с. 162,166,167,т.5) та відповідні копії скріншотів зазначеного веб-сайту ( а.с. 148-156,т.4; а.с.163-170,т.5)..

Вищенаведені документи свідчать, що контрагентом позивача розроблений відповідний сайт, в якому споживач має можливість знайти всю необхідну інформацію, передбачену ст.4 Закону України « Про захист прав споживачів».

По взаємовідносинах з ТОВ «Телерадіокомпанія «Пілот-Медіа»

Закон України від 03.07.96 р. № 270/96-ВР «Про рекламу» (визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами. У ст. 1 цього Закону наведено визначення терміна «зовнішня реклама», відповідно до якого це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно п. 2.2, предметом договору № 17-01.05.12 від 17 травня 2012р. є всі умови проведення рекламної компанії, а саме: тип спеціальних конструкцій, адресна програма, період і вартість рекламної компанії, а також особливі умови проведення рекламної компанії (при їх наявності) обумовлюються сторонами в Додатку до даного Договору, який є невід'ємною частиною до цього Договору.( а.с.1-7,т.3; а.с.157-164,т.4).

В цьому Додатку прописана конкретна адреса де розташовані спеціальні конструкції, тип конструкції, які використовуються для рекламної компанії, період розташування, та вартість за місяць та весь період, умови сплати за надані послуги.

Із зазначених додатків та фотографій (а.с. 169-170,т.4) вбачається, що у спірний період контрагент позивача розмістив бігборди розміром 6х3 м. в місті Одесі по вул. Корольова (ринок Південний), на Овідіопольскій дорозі, на розі вулиць Грушевського,41 та Проценко, вул. Отамана Головатого.

Виконання вказаних робіт підтверджено ОСОБА_1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) № оу-0001027 ( а.с. 81,т.2; а.с. 171, т.4).

Факт відсутності зазначеної реклами податковим органом не спростовано.

По відносинах з ТОВ «Хюмер Україна».

В ході судового розгляду встановлено, що ТОВ «Богдан - ОСОБА_2» укладено Договір транспортної експедиції № 059/1111 від 16.11.2011р. з ТОВ «Хюмер Україна», згідно якого ТОВ «Хюмер Україна» (Виконавець) приймає на себе зобов'язання за плату та за рахунок ТОВ «Богдан-Авто Одеса» (Замовник) здійснити виконання послуг, пов'язаних з організацією перевезення матеріальних цінностей на основі товарно-транспортних накладних, з оформленням вантажної декларації для кожного перевезення, що є невід'ємною частиною Договору ( а.с. 90-95, т.2; а.с.27-29, т.3; а.с. 172-176,т.4).

До того ж, договором передбачено:

- перевезення вантажу особам, уповноваженим на отримання вантажу, що вказані Замовником, згідно діючим маршрутам на транспорті;

- оформлення замовлень на перевезення вантажу;

- отримання заявки від Замовника на вантаж;

- вантаж видається особі, яка уповноважена Замовником при предявленні документів: доручення, що оформлено на фірмовому бланку підприємства, із зазначенням паспортних даних та зразка підпису особи, що одержує вантаж, завірена фірмовою печаткою Замовника, а також підписом керівника та наявності у особи паспорта громадянина України або посвідчення водія з фотокарткою;

- замовник зобов'язаний надати інформацію: повну назву одержувача вантажу, повну адресу призначення, самостійно сповіщати одержувача вантажу про відправку вантажу та повідомляти йому номер транспортного замовлення (ВТД), Виконавця про приймання вантажу до перевезення та умови його отримання.

Факт виконання певних робіт підтверджений актами здачі прийняття робіт (а.с. 97- 98,т.2; а.с.178-180,т.4) та товарно-транспортними накладними (а.с. 99-122,т.2).

До того ж, позивач вказував, що ТОВ «Богдан-Авто Одеса» згідно договору поставки товару № 112 від 16.11.2011р. купує необхідні запчастини у ТОВ «Хюмер Україна». Згідно п.5.2 цього договору товар забирається самовивозом зі складу постачальника. За згодою сторін можлива доставка Товару зі складу постачальника на склад Покупця самим Постачальником на основі договору транспортної експедиції № 059/1111 від 16.11.2011р. На складі ТОВ «Хюмер Україна» на відповідальному зберіганні знаходяться запчастини ТОВ «Хюндай Мотор Україна», які ТОВ «Богдан - ОСОБА_2» згідно дилерського договору № ДД0056 від 31.12.2011р. згідно п.2.2.4 та п.3.3.6 для виконання гарантійного та сервісного обслуговування, також для продажу повинен використовувати виключно оригінальні запчастини, аксесуари та мастильні матеріали, а також повинен мати склад запасних частин у асортименті і номенклатурі, що забезпечує належне функціонування сервісного центру та виконання гарантійних ремонтів. ( а.с.19-26,т.3).

У разі необхідності ТОВ «Хюмер Україна» формує та надсилає замовлені запчастини у ТОВ «Хюндай Мотор Україна» які отримує ТОВ «Богдан-Авто Одеса». Також зі складу ТОВ «Хюмер Україна» може відсилатися вантаж з запчастинами сформований ТОВ «Субару Україна», які згідно партнерського договору № 13-БАО/01-12 від 31.01.2012р. повинен мати в асортименті підприємство для сервісного обслуговування.

В ході судового розгляду судом першої інстанції були досліджені додані позивачем первинні документи, а саме: товарно-транспортні накладні, які не відповідають визначеним Договором приписам, так у графі одержувач ПІБ, вказано «Василій», а у графі представник Одержувача взагалі не вказано ні ПІБ, ні паспортних даних, ні підпису, ні печатки одержувача.

Урахувавши наведене суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що неможливо ідентифікувати перевезення певного виду вантажу від постачальника до покупця, оскілки окремі недоліки в декількох товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою для кваліфікації спірної господарської операції як безтоварної.

По відносинах з ТОВ «Перемога» колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закон України від 03.07.96 р. № 270/96-ВР «Про рекламу», «зовнішня реклама», відповідно до якого це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

В ході судового розгляду встановлено, що ТОВ «Богдан - ОСОБА_2» в підтвердження вчинення господарської операції з ТОВ «Перемога» по розміщенню реклами на зовнішніх носіях, отриманню поліграфічних послуг надало рахунок № 173 від 15.10.2012 р. та ОСОБА_1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ПР-000173 від 31.10.2012 р. та фотографія відповідного бігборду (а.с.180- 182,т.5)

Зазначені документи містять достатню інформацію для ідентифікації господарської операції.

По відносинах з ТОВ «Богдан-Авто Київ» в ході судового розгляду встановлено, що між ТОВ «Богдан-Авто Одеса» та ТОВ «Богдан - ОСОБА_4» укладено договір доручення від 01.11.2012р. згідно якого Довіритель ТОВ «Богдан-Авто Одеса» доручає, а Повірений ТОВ «Богдан-Авто ОСОБА_4» бере на себе зобов'язання у пошуку покупців на автомобілі ( а.с. 293-297, т.5).

В підтвердження виконання ТОВ «Богдан-Авто ОСОБА_4» відповідних робіт по наданню послуги з пошуку клієнтів наданий акт виконаних робіт № СМ-0001296 від 30.11.2012р (а.с.183,т.4), з якого вбачається, що контрагент позивача виконав роботу по наданню послуги з пошуку покупця на автомобіль Lifan X60 № кузова LCN64ED50C0011781 на підтвердження виконання Договору доручення № б/н від 01.11.2012 р.

Згідно рахунку фактури № БД-0014933 від 29.11.2012 р. підлягають оплаті послуги з завантаження/розвантаження та транспортування автомобіля, всього на суму 5250 грн.

Як вбачається із товарно-транспортної накладної ТТН № 000191 позивач направив до вантажоодержувача ТОВ « ОСОБА_5 Київ» автомобіль Lifan Х60 для подальшої передачі ТОВ «Богдан - ОСОБА_4».

Досліджені документи містять достатні дані для ідентифікації спірної операції, та можуть слугувати підставою для відображення в податковому обліку з огляду на таке.

Наданий позивачем своєму контрагенту автомобіль містить унікальні персоніфіковані дані і відповідач на підтвердження своїх доводів мав всі можливості довести невиконання спірної операції, проте таких доказів до суду надано не було.

Урахувавши вищенаведене, колегія судді в вважає, що позивачем надано достатній перелік первинних документів, які свідчать про реальність виконання сирних господарських операцій.

В той же час реалізація права на податковий кредит та на валові витрати не може ставитись виключно у залежність від дотримання учасниками операцій вимог цивільного законодавства, а відсутність необхідних даних у первинних документах, на відсутність яких акцентував увагу суд першої інстанції, сама по собі не може свідчити про фіктивний характер правочину про отримання відповідних послуг.

Вказані недоліки у певних документах не мають правоутворюючого значення для виникнення у платників податків прав та обовязків у сфері оподаткування (зокрема права на податковий кредит та валові витрати та відповідного обовязку нарахування та сплати податку).

Окрім того, проаналізувавши вищевказані господарські операції , колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться копії платіжних доручень, що підтверджують факт сплати грошових коштів в повному обсязі.

Зазначені копії платіжних документів засвідчують факт виконання позивачем зобов'язань по оплаті вартості робіт за переліченими вище правочинами шляхом перерахування безготівкових грошових коштів. З огляду на приписи Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом" операції суб'єктів права з перерахування саме безготівкових грошових коштів є прозорими для контролю з боку Держави, так як здійснюються виключно у встановлений самою ж Державою спосіб - через банківські установи. Наявні у справі документи засвідчують, що безготівкові кошти були списані з рахунків позивача, тобто вибули з його власності. Доказів повернення цих коштів до позивача, наявності у позивача та контрагента позивача спільного інтересу щодо їх отримання (що могло б мати місце в разі пов'язаності цих осіб) в матеріалах справи немає.

Водночас з приводу спірного питання щодо податкових накладних на суму 413471,00 грн., колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що вказані податкові декларації містяться у матеріалах справи, внесені до Єдиного реєстру податкових накладних в порядку передбаченому ст.201 .10 ПК України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Урахувавши наведене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що позивачем на обґрунтування спірного податкового кредиту та валових витрат надано первинні документи, які містять усі реквізити та необхідну інформацію про зміст, обсяг, вартість спірних операцій та їх учасників, а результати отриманих послуг за спірними договорами, позивач застосував у власній господарській діяльності, які спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах.

Вищенаведені докази спростовують доводи податкового органу щодо відсутності первинних документів на підставі яких неможливо ідентифікувати спірні господарські операції.

Таким чином, доводи відповідача стосовно порушення позивачем приписів ст.7 Господарського Кодексу України, ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 139, 162,164,167,176, 185, ст. 187 , ст. 188, ст. 201 Податкового кодексу України та неможливість встановити реальність виконання спірних господарських операцій є безпідставним та необґрунтованим.

А відтак, висновок суду першої інстанції про непідтвердженність спірних витрат позивача та податкового кредиту не можна визнати об'єктивним, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позов.

Оскільки ухвала є невідємною частиною судового рішення, яке підлягає скасуванню, сама по собі ухвала, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права, не несе правих наслідків, а відтак,суд не вбачає підстав для її скасування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, тому, керуючись п. 3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов слід задовольнити. Ухвалу суду від 03.02.2014 року слід залиши без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ч. 5 ст. 254 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Одеса» задовольнити, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2014 року у справі № 815/5401/13-а скасувати.

Ухвалити у справ нову постанову. якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби:

- від 17.04.2013 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9697,00 грн.;

від 17.04.2013 року № НОМЕР_1, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 31167,00 грн.;)

- від 17.04.2013 року № НОМЕР_2, форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок -а прибуток у розмірі 59265,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 14817,00 грн., разом 74082,00 грн.;

- від 10.06.2013 року № НОМЕР_3, форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 1636,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 408,00 грн., разом 2044,00 грн.;

- від 10.06.2013 № НОМЕР_4, форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 460220,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 115055,00 грн., разом 575275,00 гривні.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання рішення в повному обсязі 08 грудня 2014 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян