Справа № 826/18553/16
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 17.11.2016 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В засідання з'явились учасники процесу.

Представник апелянта наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги та скасуванні оскаржуваної постанови.

Представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, що Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києва проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на доходи фізичних осіб фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 08.06.2016 року №8636/26-58-13-06-17-НОМЕР_1.

В акті перевірки встановлено заниження оподаткованого доходу за 2014 рік, чим порушено пп.14.1.55 п.14.1 ст.14, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.164.1.1, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.170.1.1 п.170.1 ст.170 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями.

На підставі акта перевірки Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.06.2016 року №.

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій по податку з доходів фізичних осіб, акта перевірки до Позивача застосовано податок з доходів фізичних осіб в розмірі 735857,19 грн. та штрафні санкції в розмірі 183964,30 грн.

За результатами розгляду повторної скарги Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 08.11.2016 року №11747/Х/99-99-11-02-01-14, відповідно до якого скаргу задоволено частково, а саме скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.06.2016 року № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в частині основного платежу у сумі 680000,00 грн. і застосованих штрафних санкцій у сумі 170000,00 грн.

На підставі акта перевірки та з урахуванням рішення про результати розгляду скарги контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 17.11.2016 року №000729306, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 69821,49 грн., у тому числі за основним платежем в розмірі 55857,19 грн. т за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 13 964,30 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивачем подано декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, в якій задекларовано суму отриманого доходу в розмірі 4488252,97 грн. від продажу частини у статутному капіталі (в розмірі 100%) ТОВ «ТА Венчур», витрат на придбання інвестиційного активу в розмірі 4000000,00 грн., фінансовий результат з інвестиційними активами - 488252,97 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 10.10.2014 року ОСОБА_2 передав у власність частку у статутному капіталі (в розмірі 100%) ТОВ «ТА Венчур» на користь компанії нерезиденту АТ «Ю-Старт Ес Ей», яке зареєстровано до законодавства Швейцарії.

Згідно з вказаним договором, покупцем АТ «Ю-Старт Ес Ей» перераховано на банківський рахунок продавця ОСОБА_2 частки в розмірі 244633,09 євро.

Згідно з банківської роздруківки АТ «ТАСкомбанк» кошти були перераховані на рахунок 11.11.2014 року в сумі 244633,09 євро.

Податковий орган вказує, що офіційний курс гривні до іноземної валюти євро, встановленим Національним банком України 11.11.2014 року становив 19,692124 грн.

Відповідно до пп. 14.1.54 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно з пп. 14.1.55 п. 14.1 ст. 14 ПК України «дохід, отриманий з джерел за межами України» - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України, об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з п.164.4 ст.164 Податкового кодексу України, під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

Під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

Постановою Правління Національного банку України №180 від 31.03.2014 року, зареєстрованої в МЮ України 01.04.2014 року за № 375/25152, внесено зміни до Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, якими передбачено, що офіційний курс гривні до долара США розраховується як середньозважений курс продавців і покупців, що склався протягом поточного робочого дня за даними Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України НБУ, офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів діє з часу його встановлення.

У зв'язку з прийняттям Постанови НБУ №180 від 31.03.2014, Міністерством доходів і зборів України 10.04.2014 року виданий лист №8414/7/99-99-15-03-01-17 «Про застосування валютних курсів»,згідно якого для цілей визначення податкових зобов'язань з податків та зборів (у тому числі митних платежів) протягом усієї доби застосовується офіційний курс гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, встановлений НБУ, що діє на 0 годин відповідної доби, який носить інформаційний характер, оскільки протягом банківського дня курс гривні до іноземних валют може коливатися, що фіксується НБУ.

Згідно п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95р. №88, первинними документами є документи складені у письмовій або електронній формі, які фіксують та підтверджують здійснення господарських операцій.

Головним моментом при розгляді питання віднесення того чи іншого документа до первинного є наявність фіксації у ньому господарської операції (Лист ВАСУ від 06.05.2011 р. № 742/11/13-11).

Факт здійснення банківських операцій за рахунком фіксується банківською випискою, обов'язкові реквізити якої приведені у п.п.5.5 Положення про організацію операційної діяльності у банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.2003р. №254. Таким чином, при дотриманні вищевказаних вимог, банківська виписка є первинним документом.

Як вбачається з банківської виписки перерахунок коштів на рахунок ОСОБА_2 в сумі 244633,09 євро було здійснено 11.11.2014 року в 11:33 год.

Станом на 10.11.2014 року з 14:00 год. офіційний курс гривні до євро становив 1834,6876 за 100 одиниць, а станом на 11.11.2014 року з 14:00 год. офіційний курс гривні до євро становив 1969,2124 за 100 одиниць.

Якщо протягом дня Національним Банком України змінено курс валют, при визначенні податкових зобов'язань новий курс починає застосовуватись з 00 год. 00 хв. наступного календарного дня.

Враховуючи викладене у сукупності, позивач для розрахунку податкового зобов'язання обрав та застосував належний курс валют, а саме який було встановлено 10 листопада 2014 року о 14:00 год. в розрахунку за 100 євро 1834,6876 грн. та який діяв 11.11.2014 року в 11:33 год. під час перерахунку коштів.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно задоволення позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 19.10.2017 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.