Справа № 2а-4711/10
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2010-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
Справа №2а-4711/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2010 року Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Салоїд Н.М.,

при секретареві Колісник Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання неправомірними дій та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2010 року позивачі звернулися з позовом до суду, в якому просять визнати дії Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому неправомірними та зобовязати здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року по 01.08.2010 року як дітям війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та стягнути по 6257,1 грн. кожному.

Позовні вимоги позивачі мотивували тим, що на підставі Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18.11.2004 року вона має статус дитини війни, та мають відповідно право на доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком щомісяця, яка відповідачем в порушення вимог Закону України „Про соціальний захист дітей війни не виплачувалася.

Позивачі в судове засідання не зявились, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Подали до суду заяву у якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку. Подала до суду письмові заперечення на позовну заяву та вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими, посилаючись на те, що виплата підвищення до пенсії позивачу була проведена відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни, просить справу провести у її відсутності.

Суд, вислухавши доводи позивача, викладені у заяві та заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми війни відповідно до поданих посвідчень. На підставі Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18.11.2004 року має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, яка відповідачем не виплачувалася за період з 2007 -2010 роки, тому його дії є неправомірними.

Вимоги позивача про стягнення підвищення до пенсії за 2006 рік задоволенню не підлягають у звязку із тим, що названі пільги запроваджувались у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України поетапно, означені норми не були визнані неконституційними, зазначений порядок визначений Кабінетом Міністрів України вирішений не був, тому в 2006 році названа пільга не діяла.

Відповідно до ст.7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії повинно здійснювати Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, яке є відповідачем по справі.

Відповідно до п. 12 ст. 7 1 Закону України " Про Державний бюджет України на 2007 рік "від 19.12.2006 року, № 489-4. дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена на 2007 рік, з урахуванням ст. 111 цього ж Закону.

Згідно ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, № 6-рп, положення ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо доплат до пенсії, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано неконституційним, тобто таким, що не відповідає Конституції України. Крім того у своєму рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає положенням Конституції України.

Суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити підвищення пенсії позивачам за 2007 рік, починаючи з 9 липня 2007 року, так як згідно ч.3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп положення статей Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тому положення ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», втрачають чинність з 09.07.2007 року.

Крім цього, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача здійснити часткове підвищення пенсії позивачам за 2008 рік, починаючи з 22 травня 2008 року, так як згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп положення статей Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тому положення п.41 розділу ІІ Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, втрачають чинність з 22.05.2008 року.

Виходячи з наведеного, вимоги позивача щодо стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2007-2008 роки підлягають задоволенню з моменту прийняття рішень Конституційним Судом України.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2009 рік та період з січня серпня 2010 року, то в цій частині позов підлягає до задоволення повністю, оскільки відповідно ст.23 Бюджетного кодексу України передбачено, що управління Пенсійного фонду може здійснювати з бюджету будь-які бюджетні зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом України про Державний бюджет чи рішенням про місцевий бюджет.

Не заслуговують на увагу та не підлягають до задоволення вимоги позивачів про виплату у стягненні суми підвищення у розмірі по 6257,1 грн. кожному, оскільки згідно пп.6 п.2.2 Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, Управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. З даної норми вбачається, що нарахування і виплата пенсійних виплат належить до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд не повноважний визначати розміри таких виплат, а може лише зобовязати Управління провести їх нарахування та виплату, а також нарахування та виплати таких сум протягом пяти календарних днів.

Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог позивачів про зобовязання відповідача здійснювати нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в подальшому, оскільки права позивачів є не порушеними, і суд не може розглянути їх на майбутнє.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп, ст.ст. 7, 86, 158, 160,163,168 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо невиплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком неправомірними.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити нарахування та щомісячну виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.08.2010 року.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 37 грн. та судовий збір в сумі 8,5 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя: