Справа № 552/4010/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 р. Справа № 552/4010/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 22.08.2017 по справі № 552/4010/17

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до Київського районного суду м. Полтави із адміністративним позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення відповідача № 8 від 12.03.2017 про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити йому пенсію на пільгових умовах згідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 22.08.2017 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1

Скасовано рішення Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 12.03. 2017 року № 8 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як протиправне.

Зобов'язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та прийняти вмотивоване рішення з дотриманням норм пенсійного законодавства та урахуванням наданих ОСОБА_1 документів та зарахування до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 у період з 16.06.1978 року по 05.04.1979 року на посаді електрослюсаря в шахті "Голубовская" Кадиївського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Кадиевуголь"; з 09.03.1987 року по 31.03.1987 року учнем гірничого робочого шахти "Голубовская" Стахановського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Стаханововуголь", з 12.06.1987 року по 28.10.1988 року на посаді підземного гірничого робочого шахти "Голубовская" Стахановського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Стаханововуголь".

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги стверджує, що надані позивачем довідки Державного унітарного підприємства Луганського народної республіки "Центроуголь" про підтвердження наявності пільгового трудового стажу надані підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній Україні території, а тому дії управління щодо відмови в призначенні пенсії є правомірними.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 18.10.2017 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням від 12.03.2017 за № 8 Полтавським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області було відмовлено в призначенні позивачу пенсії з підстав того, що пільговий стаж у період його роботи з 16.06.1978 року по 05.04.1979 року на посаді електрослюсаря в шахті "Голубовская" Кадиївського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Кадиевуголь"; з 09.03.1987 року по 31.03.1987 року учнем гірничого робочого шахти "Голубовская" Стахановського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Стаханововуголь", з 12.06.1987 року по 28.10.1988 року на посаді підземного гірничого робочого шахти "Голубовская" Стахановського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Стаханововуголь" не підтверджений в установленому законом порядку.

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач приймаючи спірне рішення та посилаючись на вищезазначені норми Законів, фактично не навів підстав для відмови в призначенні пенсії позивачеві на пільгових умовах, не зазначив про необхідність надання відповідних довідок, які б підтвердили такий пільговий стаж, тобто прийняв спірне рішення необґрунтовано та безпідставно, без аналізу норм діючого законодавства. Крім того, відповідачем не спростовано незаконність або недостовірність представлених позивачем уточнюючих довідок, що дає підстави для їх врахування при розрахунку пенсійного стажу і призначенні пенсійних виплат.

Відмовляючи в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд першої інстанції дійшов висновку, що такі позовні вимоги заявлені передчасно, оскільки суд, з урахуванням дискреційних повноважень органу, не може підміняти собою орган владних повноважень щодо питань, які належать до його компетенції.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та в межах доводів апеляціної скарги відповідача, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно до п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності вказаного вище стажу роботи, у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 21 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

З урахуванням зазначеного, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах набувають чоловіки після досягнення 57-річного віку, за наявністю страхового стажу з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 років та 5 років роботи по Списку № 1.

Судовим розглядом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягнувши 57-річного віку та маючи 21 рік страхового стажу, в березні 2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. Відмова в призначенні позивачу пенсії обгрунтована тим, що стаж роботи по Списку № 1 не підтверджений в установленому законом порядку.

Отже, спірним у вказаній справі є правомірність відмови відповідача в призначенні пенсії ОСОБА_1 через не підтвердження пільгового стажу роботи у період 16.06.1978 року по 05.04.1979 року на посаді електрослюсаря в шахті "Голубовская" Кадиївського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Кадиевуголь"; з 09.03.1987 року по 31.03.1987 року учня гірничого робочого шахти "Голубовская" Стахановського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Стаханововуголь", з 12.06.1987 року по 28.10.1988 року на посаді підземного гірничого робочого шахти "Голубовская" Стахановського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Стаханововуголь".

При цьому, відповідач відмовляється визнати пільговий стаж позивача виключно на тій підставі, що позивач не надав уточнюючих довідок підприємства, виданих в установленому законом порядку, а надані позивачем довідки, які були видані підприємством, яке залишилося на тимчасово окупованій території України, відповідач не врахував як такі, що видані незаконно.

Разом із тим, статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Крім того, відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5); у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці, при цьому за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями підтвердження трудового стажу може здійснюватися органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно трудової книжки позивача в період з 16.06.1978 року по 05.04.1979 року він працював на посаді електрослюсаря в шахті "Голубовская" Кадиївського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Кадиевуголь"; з 09.03.1987 року по 31.03.1987 року учнем гірничого робочого шахти "Голубовская" Стахановського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Стаханововуголь", з 12.06.1987 року по 28.10.1988 року на посаді підземного гірничого робочого шахти "Голубовская" Стахановського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Стаханововуголь", що дає право на пільговий стаж при виході на пенсію згідно Списку №1.

Тобто, зазначені записи в трудовій книжці чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди - з повним підземним робочим днем у шахті.

Отже, відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Таким чином колегія суддів вважає протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії, оскільки останнім не застосовано жодних з указаних вище правових процедур підтвердження пільгового стажу, передбачених Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637, та не враховано, що доступ до трудових архівів відповідних підприємств є неможливим внаслідок воєнних дій та тимчасової окупації частини території Луганської області.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку відповідач повинен був керуватися положеннями ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також пунктами 1, 2, 17, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, та перевірити наявність пільгового стажу на підставі записів у трудовій книжці, показань свідків, даних, наявних у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про незаконність дій відповідача по відмові в зарахуванні пільгового стажу та відмові в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки такі дії не відповідають вимогам ст.ст.1, 3, 8, 46 Конституції України, ст.ст.13, 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 1, 2, 17, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, а також з тим, що прийняте відповідачем рішення № 8 від 12.03.2017 не відповідає положенням діючого законодавства та міжнародним принципам верховенства права щодо прав людей на окупованих територіях.

Разом із тим, колегія суддів враховує доводи апелянта про те, що уточнюючі довідки про підтвердження наявного пільгового стажу за спірні періоди роботи, які були видані Державним підприємством "ЛУГАНСЬКВУГІЛЛЯ" (органами самопроголошеної Луганської народної республіки перейменове в Державне унітарне підприємство "Центроуголь"), не можна брати до уваги, оскільки вони видані підприємством, яке не перемістилося з тимчасово окупованої території України, а тому не створюють жодних правових наслідків.

Колегія суддів зазначає, що на штампі вищезазначеної довідки виданої так званим "Державним унітарним підприємством Луганської народної республіки "ЦЕНТРУГОЛЬ", зазначена адреса Луганська область, м. Луганськ, яке в свою чергу, відносяться до населених пунктів, визначених Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення".

Положеннями Постанови КМУ від 07.11.2014 № 595 "Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей" передбачено, що будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, видані органами фонду або підприємствами, які непідконтрольні українській владі вважаються недійсними і не можуть прийматися до розгляду.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті є недійсним та не створює правових наслідків.

Колегія суддів не приймає як належний та допустимий доказ надані позивачем уточнюючі довідки, оскільки підприємство, яке видало ці довідки, не було створено у порядку, передбаченому законами України.

Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо не можливості врахування під час прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні пенсії вказаних вище уточнюючих довідок, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не спростовано незаконність або недостовірність представлених позивачем уточнюючих довідок, що дає підстави для їх врахування при розрахунку пенсійного стажу і призначенні пенсійних виплат.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням наданих позивачем документів, зокрема з урахуванням уточнюючих довідок є помилковим, а тому постанова суду в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень ст. 11 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, колегія суддів дійшла до висновку про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. "а" ст. 13 Закону № 1788-XII, з урахуванням висновку суду.

Керуючись ст.ст. 11, 41 160, 167, 195, 196, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 22.08.2017 по справі № 552/4010/17 скасувати в частині зобов'язання Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 Степановичапро призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та прийняти вмотивоване рішення з дотриманням норм пенсійного законодавства та урахуванням наданих ОСОБА_1 документів та зарахування до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 у період з 16.06.1978 року по 05.04.1979 року на посаді електрослюсаря в шахті "Голубовская" Кадиївського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Кадиевуголь"; з 09.03.1987 року по 31.03.1987 року учнем гірничого робочого шахти "Голубовская" Стахановського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Стаханововуголь", з 12.06.1987 року по 28.10.1988 року на посаді підземного гірничого робочого шахти "Голубовская" Стахановського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Стаханововуголь".

Прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням висновку суду.

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Полтави від 22.08.2017 по справі № 552/4010/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23.10.2017.