Справа № 820/2750/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
11 жовтня 2017 р. № 820/2750/17
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рубан В.В., розглянувши у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та стягнення компенсації за неотримане речове майно ,-

встановив:
Позовні вимоги заявлені до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 по не сплаті компенсації вартості за неотримане протягом служби речове майно неправомірними; стягнення грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 6766,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 з 11.03.2015 по 31.03.2017 року та звільнений з військової служби. У день звільнення написав рапорт про надання грошової компенсації за неотримане речове майно згідно Постанови КМУ № 178 від 16.03.2016 року Про порядок виплати військовослужбовцям ЗСУ грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який здав в стройову частину. Неодноразово звертався до командування військової частини про надання довідки про вартість неотриманого речового майна і лише після звернення з позовом до суду йому надіслано довідку № 48 від 22 червня 2017 року про вартість речового майна, що належить до видачі на суму 6766,03грн. Вважає, що діями командування військової частини порушені його права, гарантовані Конституцією України.

Позивач у судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав клопотання, в якому просив суд розглядати справу за його відсутністю.

Представник відповідача, Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у судове засідання повноважного представника не направив, просив розглядати справу за відсутності представника. Надав письмові заперечення, в яких зазначив, що підстави для виплати компенсації за неотримане речове майно відсутні, оскільки позивачем не подано відповідного рапорту про здійснення такої виплати. Заяви про надання довідки про вартість речового майна за своєю природою не є рапортом (заявою) про здійснення грошової компенсації.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач, проходив військову службу в Збройних Силах України у період з 11.03. 2015 року по 31.03.2017 року, в званні молодшого сержанта

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2017 року № 72 молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , командира відділення гаубичного самохідно - артилерійського взводу гаубичної самохідно - артилерійської батареї гаубичного самохідно - артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.03.2017 року №14-рс з військової служби у запас на підставі статті 26 пункту 8 підпункту «ж» (які вислужили строк військової служби за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"), з "31" березня 2017 року виключити зі списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , знято з усіх видів забезпечення з "31" березня 2017 року.

Під час звільнення зобов`язано виплатити позивачеві грошову компенсацію за невикористану чергову відпустку за 2017 рік строком 11 (одинадцять) діб.; грошову допомогу на оздоровлення за 2017 рік; надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років по 31 березня 2017 року в повному розмірі; премію у розмірі 515% по 31 березня 2017 року; грошову винагороду у розмірі 60% по 31 березня 2017 року.

Перевіряючи оскаржувану бездіяльність відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 91 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 (яка набрала чинності 22.03.2016р.), затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, котрий визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі по тексту Порядок)

Пунктом 4 Порядку передбачено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Відповідно до вказаного порядку, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року №232 затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, згідно з п. 4 розділу ІІІ військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

Виходячи зі змісту вказаних норм, суд приходить до висновку, що військовослужбовці, звільнені з військової служби, мають право отримати речове майно в натурі або грошову компенсацію за нього, у разі наявності такого права, за умови подання відповідного рапорту, яким висловлюється волевиявлення на отримання такої компенсації.

Із долучених до матеріалів справи документів: витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 31.03.2017р., копії журналу реєстрації вхідних документів військової частини польова пошта НОМЕР_1 за 31.03.2017 року, судом встановлено відсутність рапорту позивача, як підстави для виплати компенсації за неотримане речове майно.

Доказів подачі відповідної заяви (рапорту) до відповідача позивач в судове засідання не надав, як не встановлено їх і судом в порядку, визначеному ч.4 ст.11 КАС України.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 9, 71, 94, 159, 160-163, 186, 254 КАС України, суд, -

постановив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та стягнення компенсації за неотримане речове майно залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рубан В.В.