Справа № 820/4274/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 жовтня 2017 р. № 820/4274/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Лавренчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просила суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 04.05.2017р. № 2.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у Харківській області, від 04.05.2017р. №2, ОСОБА_3 (код НОМЕР_1), визначено податкове зобов'язання зі сплати земельного податку на 2017рік, в сумі - 2301,56 грн. Позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області безпідставним та необґрунтованим, оскільки за розрахований податковий період - 2017 рік, позивач, ОСОБА_3, не мала і не має у власності будь яких об'єктів нерухомості та будь яких земельних ділянок у власності або користуванні в м. Харкові, з наявністю яких, ПК України визначає обов'язок ОСОБА_3 зі сплати земельного податку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що відповідно до даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.08.2017 у праві власності за ОСОБА_3 рахується об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 31970447 (нежитлові приміщення четвертого поверху №1, 2,4,5,6,7,8,9 в літ. "Б-4" площею 195,80 кв. м., які розташовані за адресою АДРЕСА_2). Так, відповідачем було проведено нарахування гр. ОСОБА_3 грошового зобов'язання із земельного податку за 2017 рік за земельну ділянку під нежитловими приміщеннями, який становить 2301,56 гри. = 55,0 (площа земельної ділянки) *291,18 (базова вартість 1 кв.м землі м. Харкова) *2,5 (коефіцієнт на функціональне використання землі) *1 (узагальнюючий локальний коефіцієнт) *3,03 (зональний коефіцієнт) * 1,249 (коефіцієнт індексації грошової оцінки) * 1,433 (коефіцієнт індексації грошової оцінки) *1,06 (коефіцієнт індексації грошової оцінки) *1% (ставка податку за земельну ділянку). Відтак, відповідач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 04.05.2017 № 2 прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено діючим законодавством, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

04.05.2017р. Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення №2, яким визначено ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) податкове зобов'язання зі сплати земельного податку на 2017 рік в сумі 2301,56 грн.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками податку за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Власники земельних ділянок - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які відповідно до закону набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності відповідно (п. п. 14.1.34 п. 14.1 ст. 14 ПК України). Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (п. п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно із ст. 270 ПК України, об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п.287.1 ст.287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Пунктом 286.5. ст. 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Статтею 285 ПК України, 285.1. Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. 285.2. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_3, у 2010 році набула право власності на нежитлові приміщень 4-го поверху №1,2,4,5,6,7,8,9, загальною площею 195,8 кв.м. в нежитловій будівлі літ. Б-4 по АДРЕСА_2 які зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.11.2010р. за реєстровим номером майна - 31970447.

З жовтня по грудень 2012 року позивачка здійснила реконструкцію власних нежитлових приміщень та ввела їх до експлуатації, згідно Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 08.01.2013р. ХК 58.

Внаслідок здійсненної реконструкції, площа та нумерація нежитлових приміщень 4-го поверху нежитлової будівлі літ. Б-4 по АДРЕСА_2

11.04.2016 року, ОСОБА_3 набула право власності на приміщення 4-го поверху №1,2,4-16 загальною площею - 186,8 кв.м., в нежитловій будівлі літ. Б-4 по АДРЕСА_2 (реєстровий номером майна - 01), яке утворилось внаслідок здійснення реконструкції первісного об'єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень 4-го поверху №1,2,4,5,6,7,8,9, загальною площею -195,8 кв.м., в нежитловій будівлі літ. Б-4 по АДРЕСА_2

Одночасно, право власності на первісний об'єкт нерухомого майна -нежитлові приміщення 4-го поверху №1,2,4,5,6,7,8,9 загальною площею 195,8 кв.м. в літ. Б-4 по АДРЕСА_2 (реєстровий номером майна - 31970447) припинилось.

Вищезазначені правовідносини наявності та змін права власності ОСОБА_3 підтверджуються: інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на

нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (довідка №67022754, сформовано, 31.08.2016р, приватним нотаріусом ОСОБА_4С.); інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (довідка №91194329, сформовано, 05.07.2017р.)

02.08.2016 року, ОСОБА_3 внесла до статутного фонду ТОВ "ВО.ДА.", (код ЄРДПОУ 40019546), нежитлові приміщення 4-го поверху №1,2,4-16 загальною площею - 186,8 кв.м., в літ. Б-4 по АДРЕСА_2. З цього часу вказані нежитлові приміщення є власністю ТОВ "ВО.ДА"(реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 02.08.2016р. за реєстровий номером майна 01).

Таким чином, право власності ОСОБА_3 на нежитлові приміщення 4-го поверху №1,2,4-16 загальною площею - 186,8кв.м., в нежитловій будівлі літ. Б-4 по АДРЕСА_2 припинено 02.08.2016 р.

Згідно до Інформаційної довідки №98368794 від 25.09.2017р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об'єктів нерухомого майна, які знаходились у власності позивача в м. Харкові, в період з 04.11.2010 року по 02.08.2016 рік:

- щодо нежитлових приміщень 4-го поверху №1,2,4,5,6,7,8,9, загальною площею 195,8 кв.м., в нежитловій будівлі літ. Б-4 по АДРЕСА_2 розділ: відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно: реєстраційний номер майна: 31970447 (стор. 3 інформаційної довідки); запис про право власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно погашено 20.09.2017р. 12:07613 на підставі Рішення №29260741 від 14.04.2016р., за яким об'єкт нерухомого майна перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

- щодо нежитлових приміщень 4-го поверху №1,2,4-16 загальною площею 186,8кв.м., в нежитловій будівлі літ. Б-4 по АДРЕСА_2 розділ: Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу), індексний номер 29260741 від 14.04.2016р.(стор.1 інформаційної довідки); право власності припинено 02.08.2016р. Відомості внесено до реєстру: 05.08.2016р. 12658:51.

Таким чином, у позивачки, станом на 01.01.2017р., відсутні права власності на нежитлові приміщень 4-го поверху №1,2,4,5,6,7,8,9, загальною площею 195,8 кв.м., в нежитловій будівлі літ. Б-4 по АДРЕСА_2 які були реконструйовані у нежитлові приміщення 4-го поверху №1,2,4-16 загальною площею 186,8кв.м., в нежитловій будівлі літ. Б-4 по АДРЕСА_2 а відтак і відсутність права власності/користування земельною ділянкою під ними.

Отже, нарахування ОСОБА_3 земельного податку на 2017 рік в сумі 2301,56грн., та оформлення оскаржуваного податкового повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області, від 04.05.2017р. №2, є безпідставним.

Крім того, згідно з листа Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 05.07.2016р. №Б-632/0-679/0/24-16, ОСОБА_3 не має оформленого у встановленому законом порядку права користування (оренди) та/або права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 Вказано про неможливість формування земельної ділянки, як об'єкта цивільних прав для нежитлових приміщень ОСОБА_3 які є частиною нежитлової будівлі та про неможливість здійснення нормативно-грошової оцінки такої земельної ділянки і надання Витягу з нормативно грошової оцінки землі.

Пунктом 274.1.ст 274 ПК України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 №542/17 встановлено: "Ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, становить 1 відсоток від їх нормативної грошової оцінки. Ставка земельного податку за земельні ділянки, відносно яких відсутня довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, становить 1 відсоток від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста Харкова, помноженої на коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо) (Кф), та на зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) (Км2), за 1 квадратний метр бази оподаткування".(п.1.1. Додаток 2).

Відповідачем, на запит позивача, було надано Розрахунок податкового зобов'язання №3090/Ц/20-40-13-08-17 від 04.08.2017р.Так з нього вбачається, що розрахунок податкового зобов'язання ОСОБА_3 здійснено на підставі рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 №1209/13. "Про затвердження Технічної документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013".

Відповідно до розрахунку, величина нормативно грошової оцінки земельної ділянки та розрахунок величини земельного податку, який є похідним від нормативно грошової оцінки землі(1 %) виконано відповідачем самостійно за формулою: Цзд=Б*Кі*Км2*КмЗ_ср*Кф*РЬ де: Цзд - нормативно грошова оцінка окремої земельної ділянки; Б - базова вартість 1кв.м. земель м. Харкова; Км2 - зональний коефіцієнт=3.03; Км3 - локальний коефіцієнт =1; Кф - коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки = 2.5.

Щодо загальної площі земельної ділянки, яка вказана відповідачем у розрахунку.

Земельний податок ОСОБА_3 на 2017рік визначено відповідачем в сумі -2301,56 грн., яка розрахована стосовно земельної ділянки загальною площею - 55.0 кв.м. з використанням нижченаведених величин: 552,43*3.03*2,5*55*1% = 2301,58 грн.

Навіть не враховуючи відсутність у власності позивачки приміщень, про що було зазначено вище, відповідач визначаючи величину загальної площі земельної ділянки - об'єкт оподаткування, повинен був користуватися принципом пропорційності, визначеним статтею 286 ПК України.

Відповідно до п. 286.6 ст. 286 ПК України, за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Також, пунктом 5 Рішення 19 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.02.2008р. №42/08 "Порядок впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2007р."(діюче в частині, станом на дату виникнення спірних правовідносин, зі змінами та доповненнями) встановлено порядок та формула обчислення площі земельної ділянки, якою фактично користується особа - співвласник будівлі, пропорційно до площі її нежитлових приміщень в загальній площі будівлі, яка повинна бути розрахована за формулою:

S площа долі земельної ділянки = S площа приміщень заявника/ S загальна приміщень які розташовані на земельній ділянці х S площу земельної ділянки.

Отже, визначаючи базу оподаткування - площу земельної ділянки, якою могла б фактично користуватися позивачка, в разі наявності у неї права власності на нежитлові приміщення - частини нежитлової будівлі, відповідач повинен був: встановити загальну площу всієї будівлі; загальну площу земельної ділянки, на якій розташована ця будівля (з урахуванням прибудинкової території); та здійснити розрахунок площі земельної ділянки, якою фактично могла б користуватися ОСОБА_3, як співвласник будівлі, пропорційно до площі її нежитлових приміщень в загальній площі будівлі.

За відсутності визначення і вказання відповідачем у Розрахунку податкового зобов'язання №3090/Ц/20-40-13-08-17 від 04.08.2017р., площі земельної ділянки (з урахуванням прибудинкової території) на якій розміщена нежитлова будівля в якій позивачка, на переконання відповідача, має у власності нежитлові приміщення, як і відсутність вказання про загальну площу такої будівлі, унеможливлює обґрунтоване визначення відповідачем бази оподаткування земельним податком - загальної площі земельної ділянки, якою могла би користуватися позивачка пропорційно до площі її приміщень в будівлі.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем необґрунтовано.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 04.05.2017р. №2.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська, 46) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) судовий збір у сумі 640,00 (шістсот сорок грн. 00 коп.)

4. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 17.10.2017 р.

Суддя Рубан В.В.