Справа № 822/2519/17
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2519/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМайстер П.М.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі:представника позивача: Воронюк Т.В., представників відповідача: Федючок В.М., Міхальський В.П
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМ-БУД" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області третя особа - Кам'янець-Подільська ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "УКРПРОМ-БУД" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС України у Хмельницькій області, за участі третьої особи - Кам'янець-Подільської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області, про скасування податкових повідомлень-рішень від 29.06.2017 № та №.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "УКРПРОМ-БУД" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ "Росток Логістикс" () та ТОВ "Агропромінвест К" () за період з 01.09.2016 по 30.11.2016 працівниками Кам'янець-Подільської ОДПІ винесені податкові повідомлення-рішення від 29.06.2017 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 1061038,00 грн. (в т.ч. 848830,00 - за основним платежем та 212208,00 грн. - штрафні санкції) та від 29.06.2017 №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 194912,00 грн.

Позивач вважає вказані повідомлення-рішення протиправними та просить їх скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив викладені в позовній заяві обставини, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, з підстав викладених в письмовому заперечені, просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМ-БУД", ідентифікаційний код 38333991, зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа та внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підставі наказу від 12.05.2017 №1010 представниками контролюючого органу проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "УКРПРОМ-БУД" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ "Росток Логістикс" () та ТОВ "Агропромінвест К" () за період з 01.09.2016 по 30.11.2016.

За результатами перевірки було складено акт №0818/22-01-14-01/38333991 від 02.06.2017, згідно якого в ході перевірки виявлені порушення позивачем вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, ст.198 ПК України, що призвело до зниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до державного бюджету всього у сумі 848830,00 грн., (за вересень 2016 в сумі 314941,00 грн., за жовтень 2016 в сумі 392960,00 грн., за листопад 2016 140929,00 грн.) та завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларації) за листопад 2016 в сумі 194912,00 грн.

Як вбачається з акта перевірки №0818/22-01-14-01/38333991від 02.09.2017, заперечень на адміністративний позов та пояснень, які були надані представником відповідача у судових засіданнях, висновки щодо порушення позивачем вказаних положень податкового законодавства ґрунтується на тому, що оформлення поданих позивачем документів не відповідає вимогам ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки у них не розкритий зміст господарської операції.

Крім того, в актах виконаних робіт зазначено лише про факт виконання послуг, однак позивач не надав будь-яких матеріальних результатів цих послуг, а саме: обсяг проведених робіт, їх характер, строки виконання та результати здійснення заходів, що у свою чергу виключає можливість оцінки подальшого використання спірних послуг у діяльності Товариства.

Позивач скористався своїм правом захисту та подав заперечення до Акту перевірки від 02.09.2017 №0818/22-01-14-01/38333991, за результатом розгляду якого, ГУ ДФС України у Хмельницькій області прийняло рішення про відповідність висновків в Акті перевірки вимогам чинного законодавства України.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС України у Хмельницькій області прийняло податкові повідомлення-рішення від 29.06.2017 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 1061038,00 грн. (в т.ч. 848830,00 - за основним платежем та 212208,00 грн. - штрафні санкції) та від 29.06.2017 №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 194912,00 грн.

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення до ДФС України. Згідно Рішення №18791/6/99-99-11-01-01-25 від 23.08.2017 про результати розгляду скарги, ДФС України залишила прийняті податкові повідомлення-рішення без змін.

Позивач не погодився із встановленими під час перевірки порушеннями та винесеними за її результатами податковими повідомленнями-рішення, оскаржив їх до суду.

Досліджуючи правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, суд виходив з наступного.

Суд встановив, що у період, який перевірявся, ТОВ "УКРПРОМ-БУД" згідно отриманих дозволів та ліцензій здійснювало операції з видобування та реалізації корисних копалин - вапняків (камінь вапняковий для потреб цукрової, металургійної та цементної промисловості, щебінь вапняковий, відсів вапняковий).

Між ТОВ "УКРПРОМ-БУД" та ТОВ "Агропромінвест-К" укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування №01/10-04 від 01.10.2016 предметом якого є виконання або організація виконання ТОВ "Агропромінвест-К" транспортно-експедиційних послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом та/або автомобільним транспортом за плату і за рахунок ТОВ "УКРПРОМ-БУД".

Також між ТОВ "УКРПРОМ-БУД" та ТОВ "Росток Логістикс" укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування №01/09-01 від 01.09.2016 предметом якого є виконання або організація виконання ТОВ "Росток Логістикс" транспортно-експедиційних послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом та/або автомобільним транспортом за плату і за рахунок ТОВ "УКРПРОМ-БУД".

На виконання вказаних вище договорів позивач, як під час проведення перевірки, так і в судовому засіданні, надав ряд документів, а саме: надав копії актів надання послуг, звіти експедиторів, доручення експедиторам, подорожні листи вантажних автомобілів податкові накладні, платіжні доручення, які повною мірою підтверджують здійснення транспортно-експедиційних послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Суд не погоджується з позицією представників відповідача про нездійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами виходячи з наступного.

Податковим кредитом в розумінні пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

В силу вимог п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування ПДВ має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

На виконання пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За змістом частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів.

На виконання сторонами умов вище вказаних договорів транспортно-експедиторського обслуговування позивачем надані суду, належним чином оформлені податкові накладні, платіжні доручення на підтвердження оплати за проведені послуги.

Крім того, висновки відповідача про відсутність господарської операції позивача із контрагентами ТОВ "Агропромінвест К" (3) та ТОВ "Росток Логістикс" () ґрунтуються на твердженні про те, що оформлення поданих позивачем документів не відповідає вимогам ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки у них не розкритий зміст господарської операції.

Крім того, в актах виконаних робіт зазначено лише про факт виконання послуг, однак перевіркою не встановлено та позивач не надав будь-яких матеріальних результатів цих послуг, а саме: доказу присутності представників ТОВ "Агропромінвест К" та ТОВ "Росток Логістикс", оскільки згідно відомостей, отриманих від ДПІ у Оболонсьому районі ГУ ФДС України у м. Києві, виробничі і трудові ресурси ТОВ "Агропромінвест К" відсутні, а згідно даних ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві виробничі і трудові ресурси ТОВ "Росток Логістикс" відсутні.

Суд не погоджується із такими твердженнями відповідача, оскільки загальним принципом юридичної відповідальності є вина в порушенні законодавчо встановленого імперативного правила поведінки. Закон не передбачає відповідальності за винні дії іншої особи.

Невиконання контрагентом свого зобов'язання зокрема зі сплати ПДВ до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення позивача як платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Аналогічної позиції придержується Європейський Суд з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р. зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Також Європейський Суд з прав людини у справі "Інтерсплав проти України" (Заява № 803/02) зазначив, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.

Крім того, судом в ході судового розгляду встановлено, що факт перевезення вантажів підтверджується подорожніми листами, в яких зазначено прізвище, ім'я та по-батькові водіїв, номерні знаки та марки вантажних автомобілів, які використовувалися для здійснення послуг.

Вказані автомобілі використовувалися на підставі договорів оренди транспортних засобів разом, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

На виконання сторонами умов вище вказаних договорів позивачем надані належним чином оформлені первинні документи, а саме: акти здачі-прийняття робіт, видаткові накладні, платіжні доручення.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що надані позивачем первинні документи містять всі необхідні реквізити, наявність яких є необхідною умовою при їх складанні, а відтак суми ПДВ правомірно включені позивачем до складу податкового кредиту та відображені в деклараціях по податку на додану вартість за відповідні періоди, на основі отриманих податкових накладних.

Також, як вбачається з матеріалів справи, в якості доказу не підтвердження реальності господарських операцій, є твердження податкового органу про неможливість реального виконання укладених позивачем з ТОВ "Росток Логістикс" та ТОВ "Агропромінвест К" правочинів, через відсутність у останніх необхідних умов для ведення господарської діяльності. При цьому відповідач посилався на пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, складених старшим оперуповноваженим з ОВС ОУ ТУ ДФС підполковником податкової міліції Сливановою В.В., в яких зазначено, що допитаним суб'єктам підприємницької діяльності не відомі особи, які керували транспортними засобами при здійсненні транспортно-експедиційних послуг.

Однак, суд зазначає, що зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, так як податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Встановлено, що на час здійснення господарських операцій ТОВ "Агропромінвест К" та ТОВ "Росток Логістикс" перебували в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та мали свідоцтво про реєстрацію платників ПДВ.

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" установлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, що підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А суд, згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм законодавства та враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення належить визнати протиправним та скасувати а отже позовні вимоги позивача про визнання їх протиправними та скасування слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Суд встановив, що при зверненні до адміністративного суду з даним адміністративним позовом ТОВ "УКРПРОМ-БУД" сплатило судовий збір в розмірі 18838,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №932 від 07.09.2017.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 29.06.2017 року № , №.

Присудити на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМ-БУД" (32326, Хмельницька область, Кам'янець-Подільський район, с. Вербка, вул. Центральна, 1-а, ) судовий збір в сумі 18838,80грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот тридцять вісім грн. 80коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17, ).

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20 жовтня 2017 року

Суддя/підпис/П.М. Майстер
"Згідно з оригіналом" Суддя П.М. Майстер