Справа № 804/1102/17
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2017 рокусправа № 804/1102/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства завод "Павлоградхіммаш" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 804/1102/17 за позовом Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства завод "Павлоградхіммаш" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду Дніпропетровської області (далі - позивач) звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства завод "Павлоградхіммаш" (далі - відповідач), у якому просило стягнути заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були зайняті на роботах зі шкідливими умовами праці за списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України за період з 01.12.2016 року по 26.01.2017 року в сумі 34219,21 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства завод "Павлоградхіммаш" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Харківська, 15, р/р 0903 ПАТ ФКБ "Приватбанк" м. Павлоград МФО 380805, ) на користь Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (по списку №1) за період з 01.12.2016 по 26.01.2017 у розмірі 34219,21 грн. (р/р 2467, МФО 305482, , філія Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк").

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Публічне акціонерне товариство завод "Павлоградхіммаш" подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачем було призначено виплату пенсій особам, які не мають достатнього пільгового стажу. Крім того, пенсійним органом не надано належних доказів понесення управління Пенсійного фонду України заявлених витрат та наявність у відповідача на час розгляду справи відповідної заборгованості.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС та ч. 1 ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх та без фіксування судового розгляду технічними засобами.

Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з простоєм підприємства, на переконання колегії суддів, задоволенню не підлягає з урахуванням приписів ч. 4 ст. 196, ст. 195-1 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції Публічне акціонерне товариство завод "Павлоградхіммаш"є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду Дніпропетровської області.

Судом встановлено, що органи Пенсійного фонду України понесли витрати на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку № 2, призначених працівникам відповідача, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 01.12.2016 року по 26.01.2017 року в сумі 34219,21 грн.

Дані розрахунки разом з супровідними листами №11381/09/18 від 14.12.2016 року та №1598/09/18 від 16.01.2017 року були направлені на адресу Публічного акціонерного товариства завод "Павлоградхіммаш" та отримані ним 20.12.2016 року та 19.01.2017 року відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.18-27).

Стягнення вказаних сум заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що органом Пенсійного фонду України фактично здійснені пенсійні виплати по пенсіонерам у відповідних розмірах, що підтверджується матеріалами справи, при цьому відповідачем не було спростовано законодавчо визначений обов'язок щодо відшкодування вказаних сум.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII (в редакції на момент винесення спірних правовідносин, далі - Закон № 1058) Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону № 1788.

При цьому витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Таким чином, у відповідача існує законодавчо встановлений обов'язок відшкодовувати органам ПФУ суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» ст.13 Закону № 1788.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначений розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 6.1та 6.2 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень цього Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.10 Інструкції визначено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покриваються підприємствами та організаціями, підставою для відшкодування таких витрат є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. При цьому, обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на вказане посилання заявника апеляційної скарги на те, що приписами абз.4 п.п.1 п. 2 розділу ХV прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» прямо визначено обов'язок підприємств тільки стосовно відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах зі шкідливими умовами праці лише за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, є безпідставним та необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 26.01.2016 року (справа № 818/1603/14), від 04.11.2015 року (справа № 813/3008/13-а), від 23.04.2013 року (справа № 21-113а15), 10.09.2013 року (справа № 21-215а13), від 30.06.2015 року (справа № 21-171а15), від 10.10.2011 року (справа № 21-62а11).

Судом встановлено, що відповідачем не сплачено кошти, призначені на покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених застрахованим особам, які працювали або працюють на публічному акціонерному товаристві «Дніпроважмаш» на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 за період з 01.12.2016 року по 26.01.2017 року в терміни визначені законом, що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, а тому відповідні суми підлягають стягненню в судовому порядку, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

З приводу посилань заявника апеляційної скарги на те, позивачем було призначено виплату пенсій особам, які не мають достатнього пільгового стажу, колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними та вважає за необхідне зазначити, що Павлоградським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначено пільгову пенсію ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, з огляду на те, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (пункт "а" статті 13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII).

При цьому працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Зокрема, згідно наданих позивачем розрахунків ОСОБА_8 перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1. Дата виходу на пенсію - 29.04.2018 року.

З протоколу 542 від 09.06.2011 року вбачається, що ОСОБА_8 має зарахований стаж роботи за списком №1 - 3 роки 9 місяців 2 дні, загальний стаж (після 2004 року) - 6 років 9 місяців 11 днів, загальний стаж (повний) - 33 роки 3 місяці 9 днів.

Тобто ОСОБА_8 має не менше половини стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці при наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії, що є законною підставою для призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства завод "Павлоградхіммаш"- залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 804/1102/17 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко