Справа № 805/3302/17-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду

12 жовтня 2017 р. Справа №805/3302/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., при секретарі судового засідання Лопушанському Д.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Артемівський електротехнічний завод до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Артемівський електротехнічний завод звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Бахмутської обєднаної державною податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасно перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 16 липня 2015 року.

В судовому засіданні позивач заявив клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із позовом у даній справі, посилаючись на те, що в силу п. 9-4 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № 2464-VI, підприємство є звільненим від виконання своїх обовязків (як платника єдиного внеску) у період з 14 квітня 2014 року і до закінчення антитерористичної операції, так як зареєстроване у м. Бахмут, яке, у свою чергу, належить до території проведення антитерористичної операції (АТО). Крім цього, на підставі зазначеного пункту у період АТО відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників не застосовуються.

На підставі наведеного позивач вважав, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 58 Конституції України.

До цього ж, Конституція України має найвищу силу. Це зобовязує суди при розгляді конкретних справ керуватись насамперед її нормами. Так, ст. 55 Конституцій України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно зі ст. 8 Основного Закону норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Також позивач зазначив, що контролюючий орган за приписами Податкового кодексу України має право на стягнення податкового боргу протягом 1095 днів, а отже і на оскарження рішення, на підстав якого може відбуватись таке стягнення, платник має мати аналогічний термін.

Представник відповідача заперечень щодо визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду не висував, залишив вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Заслухавши клопотання позивача, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Як закріплено у ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Так, спірне рішення позивачем отримано 31 липня 2017 року, до суду із позовом товариство звернулось 21 вересня 2017 року, тобто, позивачем пропущено строк на оскарження спірного рішення відповідача.

Разом із цим, при вирішенні питання щодо поважності пропуску такого строку суд зазначає, що встановлення у процесуальному законодавстві певного строку звернення до суду має на меті, перш за все, полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність і, тим самим, сприяє встановленню судом істини.

Право особи на судовий захист гарантується Конституцією України (ст. 55), а тому має більш пріоритетне значення під час здійснення правосуддя, зокрема, вирішення судом питання надання можливості його реалізації особою, якій воно надано.

Зазначена позиція суду узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, яку у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" зазначено, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму. Воно не має абсолютного характеру. Перевіряючи його виконання, судам слід звертати увагу на фактичні обставини справи.

Таким чином, за висновками Європейського суду з прав людини наслідки пропуску строку позовної давності підлягають застосуванню виключно у разі наявності сумніву щодо можливості встановлення об'єктивної істини в розглядуваній справі внаслідок значного спливу часу.

Гарантування особі можливості безперешкодно отримати судовий захист та забезпечення при цьому індивідуального підходу при вирішення питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з обов'язковим врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР також висловлена і в інших Рішеннях цього суду. Зокрема, у рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21 лютого 1975 року, рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, в яких суд дійшов висновку, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми щодо позовної давності позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це було визнане Європейським судом з прав людини порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтями 2, 6 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Слід зауважити, що підстави вважати докази по цій справі недостовірними в суду відсутні, як і обставини, що можуть перешкоджати встановленню судом обєктивної істини.

Таким чином, аналізуючи викладене у сукупності, з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, виходячи із завдань адміністративного судочинства, а також беручи до уваги те, що позивач зареєстрований на тимчасово окупованій території, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску підприємством строку звернення до суду із даним позовом.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Артемівський електротехнічний завод до суду із позовом до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний 17 жовтня 2017 року.

Суддя Арестова Л.В.