Справа № 804/5298/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2017 р. Справа № 804/5298/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дніпровського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Дніпровський міський центр зайнятості (далі-позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач з 19.12.2014 року перебувала як безробітна на обліку в Ленінському районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська. Проте, 23.12.2014 відповідачу була призначена пенсія за віком, що підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська. Отже, під час перебування на обліку у центрі ОСОБА_1 незаконно отримувала допомогу по безробіттю у розмірі 9 220,96 грн. Незаконно отримані кошти добровільно відповідачем повернуті не були.
Представник позивача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, проте у судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, заперечення чи пояснення на позовну заяву та заяву про відкладення розгляду справи не надала.
Зважаючи на приписи ч. 4 ст. 122, ч. 4, ч. 6 ст. 128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст. 122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що Дніпропетровський міський центр зайнятості є правонаступником прав та обов'язків Новокадацького (Ленінського) районного центру зайнятості м. Дніпра з 01.03.2017 р. та діє на підставі Положення про Дніпровський міський центр зайнятості.
ОСОБА_1 19.12.2014 року звернулась до Дніпровського міського центру зайнятості з письмовою заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
У вказаній заяві зазначено про те, що заявник через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує, не є суб'єктом підприємницької діяльності, не отримує відповідно до законодавства: допомогу по догляду за дитиною та досягнення нею 3-річного (6-річного) віку; допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за: дитиною-інвалідом; інвалідом 1 групи; особою похилого віку, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Не є членом особистого селянського господарства, не є фермером або членом фермерського господарства, не навчається на денній (очній) формі навчання. Також, 19.12.2014 року ОСОБА_1 під підпис було ознайомлено з правами та обов'язками.
Наказом Дніпровського міського центу зайнятості № НТ 141222 від 22.12.2014 р. ОСОБА_1 надано статус безробітного та наказом № НТ 1414226 від 26.12.2014 р. ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю із відповідною виплатою (а.с.8).
На виконання вимог ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року №1533-3, «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітні», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62, було проведено розслідування страхового випадку, а саме: за результатами звірки з Пенсійним Фондом України гр. ОСОБА_1 отримує пенсію за віком по Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 23.12.2014 р.
Відповідно до довідки ОСОБА_1 у період з 26.03.2015 року по 23.12.2015 року було нараховано та виплачено кошти у розмірі 9 220,96 грн. (а.с. 19).
Позивачем вжито заходи по поверненню коштів шляхом надіслання ОСОБА_1 листа від 01.09.2016 року № 01-1247 про відшкодування коштів, яке було відправлено відповідачу з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.14-15).
Проте відповідачем не відшкодовано кошти в розмірі 9 220,96 грн., виплачені як допомога по безробіттю.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі .
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» , реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років.
Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Таким чином, відповідачем порушено вимоги законодавства щодо отримання допомоги по безробіттю у період з 26.03.2015 року по 23.12.2015 року, приховано факт отримання пенсії за віком, в результаті чого, покладено обов'язок по відшкодуванню виплачених коштів, отриманих відповідачем як допомога по безробіттю у сумі 9 220,96 грн.
Відповідно до ст.38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення", адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення суми коштів у розмірі 9 220,96 грн. з відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Дніпровського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко