Справа № 569/7561/17
Суддя: Ковальов І.М.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/7561/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 УЦПП в м.Рівне ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до інспектора роти №2 УЦПП в м.Рівне ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визнати дії інспектора роти №2 УПП в м.Рівному ДПП ОСОБА_3 щодо складання постанови серії АР №682494 від 11 травня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП; визнати постанову серії АР №682494 від 11 травня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні. Суду пояснив, що інспектор роти №2 УПП в м.Рівному ДПП ОСОБА_2 у відповідності до вимог чинного законодавства та Правил дорожнього руху виявивши адміністративні правопорушення склав постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача по справі. В підтвердження своїх пояснень надав суду у якості доказу відеозапис з місця події та просив суд у задоволені позову позивачу відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №682494 від 11 травня 2017 року, винесеної інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Рівному ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки BMW 5201 номерний знак НОМЕР_1 11 травня 2017 року о 13 год. 20 хв. в м.Рівне по вул.В.Дивізії, 1 водій порушив правила зупинки, а саме здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9. г` ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Керуючись положенням статей 33 та 284 КУпАП Постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст. 62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлені безсумнівні докази тих обставин, що позивач вчинив інкриміновані йому адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.15.9. г` Правил дорожнього руху зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Із наданого представником відповідача в судовому засіданні диску відеофіксації нагрудною відеокамерою вчиненого ОСОБА_1 порушення, який був оглянутий в судовому засіданні, слідує, що сам позивач фактично не заперечував вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення та просив інспектора застосувати до нього застереження та не накладати стягнення у виді штрафу.

До пояснень позивача, даних ним в судовому засіданні суд відноситься критично та розцінює їх, як бажання останнього уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 на позивача є правомірними та законними, оскільки доказів, які б спростовували вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення, з боку позивача не надано, підстав передбачених статтею 72 КАС України для звільнення позивача від доказування не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити за їх недоведеністю.

Що стосується позовних вимог позивача в частині закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги теж не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність субєкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критерієм, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень поза межами перевірки за наявними критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпечені ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, в даному випадку відповідача в справі.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченими ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Тому і в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,160-162,183-2,186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 УЦПП в м.Рівне ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Судові витрати по справі звернути за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий :