Справа № 815/4520/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/4520/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

ОСОБА_1,

за участю: секретар судового засідання Курманова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA125000/2017/000108/1 від 08.06.2017, №UA125000/2017/000112/2 від 10.06.2017, №UA125000/2017/000111/2 від 10.06.2017, №UA125000/2017/000113/2 від 10.06.2017, №UA125000/2017/000114/2 від 10.06.2017, №UA125000/2017/000125/2 від 14.06.2017, №UA125000/2017/000127/2 від 14.06.2017, №UA125000/2017/000131/2 від 14.06.2017, №UA125000/2017/000134/2 від 14.06.2017, №UA125000/2017/000132/2 від 14.06.2017, №UA125000/2017/000130/2 від 14.06.2017, №UA125000/2017/000129/2 від 14.06.2017, №UA125000/2017/000135/2 від 14.06.2017, №UA125000/2017/000139/2 від 15.06.2017, №UA125000/2017/000138/2 від 15.06.2017, №UA125000/2017/000144/2 від 15.06.2017, №UA125000/2017/000146/2 від 16.06.2017, №UA125000/2017/000148/2 від 17.06.2017, №UA125000/2017/000157/2 від 20.06.2017, №UA125000/2017/000171/2 від 05.07.2017, №UA125110/2017/110140/2 від 08.07.2017, №UA125110/2017/110142/2 від 08.07.2017, №UA125110/2017/110144/2 від 08.07.2017, №UA125110/2017/110150/2 від 10.07.2017, №UA125110/2017/110151/2 від 10.07.2017, №UA125110/2017/110152/2 від 10.07.2017, №UA125110/2017/110153/2 від 10.07.2017, №UA125110/2017/110181/2 від 14.07.2017, №UA125110/2017/110231/2 від 22.07.2017, №UA125110/2017/110236/2 від 24.07.2017, №UA125000/2017/000187/2 від 24.07.2017, №UA125110/2017/110237/2 від 24.07.2017, №UA125110/2017/110242/2 від 25.07.2017, №UA125110/2017/110243/2 від 25.07.2017, №UA125110/2017/110245/2 від 25.07.2017, №UA125110/2017/110244/2 від 25.07.2017, №UA125110/2017/110247/2 від 26.07.2017, №UA125110/2017/110248/2 від 26.07.2017, №UA125110/2017/110249/2 від 26.07.2017, №UA125110/2017/110250/2 від 26.07.2017, №UA125110/2017/110246/2 від 26.07.2017, №UA125110/2017/110252/2 від 26.07.2017, №UA125110/2017/110251/2 від 26.07.2017, №UA125110/2017/110253/2 від 27.07.2017, №UA125110/2017/110254/2 від 27.07.2017, №UA125110/2017/110255/2 від 27.07.2017, №UA125110/2017/110256/2 від 27.07.2017, №UA125110/2017/110258/2 від 27.07.2017, №UA125110/2017/110257/2 від 27.07.2017, №UA125110/2017/110261/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110259/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110262/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110263/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110264/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110265/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110268/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110270/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110269/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110271/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110272/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110260/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110273/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110267/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110274/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110275/2 від 28.07.2017, №UA125110/2017/110276/2 від 29.07.2017, №UA125110/2017/110278/2 від 29.07.2017, №UA125110/2017/110279/2 від 29.07.2017, №UA125110/2017/110277/2 від 29.07.2017, №UA125110/2017/110281/2 від 29.07.2017, №UA125110/2017/110280/2 від 29.07.2017, №UA125110/2017/110282/2 від 29.07.2017, №UA125110/2017/110283/2 від 29.07.2017, №UA125110/2017/110284/2 від 29.07.2017, №UA125110/2017/110285/2 від 29.07.2017, №UA125110/2017/110287/2 від 29.07.2017, №UA125110/2017/110286/2 від 29.07.2017, №UA125110/2017/110288/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110289/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110290/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110293/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110292/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110294/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110295/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110296/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110297/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110291/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110299/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110298/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110301/2 від 01.08.2017, №UA125110/2017/110302/2 від 01.08.2017, №UA125110/2017/110300/2 від 31.07.2017, №UA125110/2017/110304/2 від 01.08.2017, №UA125110/2017/110303/2 від 01.08.2017, №UA125110/2017/110305/2 від 01.08.2017, №UA125110/2017/110306/2 від 01.08.2017, №UA125110/2017/110308/2 від 02.08.2017, №UA125110/2017/110307/2 від 02.08.2017, №UA125110/2017/110310/2 від 02.08.2017, №UA125110/2017/110309/2 від 02.08.2017, №UA125110/2017/000193/2 від 02.08.2017, №UA125110/2017/110311/2 від 03.08.2017, №UA125110/2017/110312/2 від 03.08.2017, №UA125110/2017/110313/2 від 04.08.2017, №UA125110/2017/110315/2 від 04.08.2017, №UA125110/2017/110314/2 від 04.08.2017, №UA125110/2017/110316/2 від 04.08.2017, №UA125110/2017/110317/2 від 04.08.2017, №UA125110/2017/110318/2 від 04.08.2017, №UA125110/2017/110319/2 від 05.08.2017, №UA125110/2017/110320/2 від 05.08.2017, №UA125110/2017/110321/2 від 05.08.2017, №UA125110/2017/110322/2 від 05.08.2017, №UA125110/2017/110323/2 від 05.08.2017, №UA125110/2017/110324/2 від 05.08.2017, №UA125110/2017/110326/2 від 05.08.2017, №UA125110/2017/110325/2 від 05.08.2017, №UA125110/2017/110327/2 від 05.08.2017, №UA125110/2017/110328/2 від 05.08.2017, №UA125110/2017/110329/2 від 05.08.2017, №UA125110/2017/110333/2 від 07.08.2017, №UA125110/2017/110331/2 від 07.08.2017, №UA125110/2017/110334/2 від 07.08.2017, №UA125110/2017/110330/2 від 07.08.2017, №UA125110/2017/110335/2 від 07.08.2017, №UA125110/2017/110332/2 від 07.08.2017, №UA125110/2017/110336/2 від 08.08.2017, №UA125110/2017/110338/2 від 08.08.2017, №UA125110/2017/110339/2 від 08.08.2017, №UA125110/2017/110343/2 від 08.08.2017, №UA125000/2017/000203/2 від 09.08.2017, №UA125110/2017/110356/2 від 09.08.2017, №UA125110/2017/110354/2 від 09.08.2017, №UA125110/2017/110355/2 від 09.08.2017, №UA125110/2017/110357/2 від 10.08.2017, №UA125110/2017/110367/2 від 11.08.2017, №UA125110/2017/110371/2 від 11.08.2017, №UA125110/2017/110370/2 від 11.08.2017, №UA125000/2017/000250/2 від 12.08.2017, №UA125000/2017/000109/2 від 08.06.2017, №UA125000/2017/000110/2 від 08.06.2017 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA125110/2017/00034 від 08.06.2017, №UA125110/2017/00039 від 10.06.2017, №UA125110/2017/00040 від 10.06.2017, №UA125110/2017/00041 від 10.06.2017, №UA125110/2017/00042 від 10.06.2017, №UA125110/2017/00053 від 14.06.2017, №UA125110/2017/00054 від 14.06.2017, №UA125110/2017/00056 від 14.06.2017, №UA125110/2017/00058 від 14.06.2017, №UA125110/2017/00060 від 14.06.2017, №UA125110/2017/00061 від 14.06.2017, №UA125110/2017/00059 від 14.06.2017, №UA125110/2017/00063 від 14.06.2017, №UA125110/2017/00067 від 15.06.2017, №UA125110/2017/00070 від 15.06.2017, №UA125110/2017/00074 від 15.06.2017, №UA125110/2017/00075 від 16.06.2017, №UA125110/2017/00081 від 17.06.2017, №UA125110/2017/00104 від 20.06.2017, №UA125110/2017/00221 від 05.07.2017, №UA125110/2017/00234 від 08.07.2017, №UA125110/2017/00235 від 08.07.2017, №UA125110/2017/00238 від 08.07.2017, №UA125110/2017/00245 від 10.07.2017, №UA125110/2017/00246 від 10.07.2017, №UA125110/2017/00247 від 10.07.2017, №UA125110/2017/00248 від 10.07.2017, №UA125110/2017/00280 від 14.07.2017, №UA125110/2017/00337 від 22.07.2017, №UA125110/2017/00352 від 24.07.2017, №UA125110/2017/00353 від 24.07.2017, №UA125110/2017/00354 від 24.07.2017, №UA125110/2017/00359 від 25.07.2017, №UA125110/2017/00360 від 25.07.2017, №UA125110/2017/00361 від 25.07.2017, №UA125110/2017/00362 від 25.07.2017, №UA125110/2017/00364 від 26.07.2017, №UA125110/2017/00365 від 26.07.2017, №UA125110/2017/00367 від 26.07.2017, №UA125110/2017/00368 від 26.07.2017, №UA125110/2017/00363 від 26.07.2017, №UA125110/2017/00369 від 26.07.2017, №UA125110/2017/00370 від 26.07.2017, №UA125110/2017/00371 від 27.07.2017, №UA125110/2017/00372 від 27.07.2017, №UA125110/2017/00373 від 27.07.2017, №UA125110/2017/00374 від 27.07.2017, №UA125110/2017/00376 від 27.07.2017, №UA125110/2017/00375 від 27.07.2017, №UA125110/2017/00378 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00379 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00380 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00381 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00382 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00383 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00385 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00387 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00386 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00389 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00390 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00388 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00391 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00392 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00393 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00394 від 28.07.2017, №UA125110/2017/00395 від 29.07.2017, №UA125110/2017/00396 від 29.07.2017, №UA125110/2017/00397 від 29.07.2017, №UA125110/2017/00398 від 29.07.2017, №UA125110/2017/00399 від 29.07.2017, №UA125110/2017/00400 від 29.07.2017, №UA125110/2017/00401 від 29.07.2017, №UA125110/2017/00402 від 29.07.2017, №UA125110/2017/00403 від 29.07.2017, №UA125110/2017/00404 від 29.07.2017, №UA125110/2017/00405 від 29.07.2017, №UA125110/2017/00406 від 29.07.2017, №UA125110/2017/00407 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00408 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00410 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00412 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00413 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00411 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00413 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00415 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00416 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00409 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00417 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00418 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00420 від 01.08.2017, №UA125110/2017/00421 від 01.08.2017, №UA125110/2017/00419 від 31.07.2017, №UA125110/2017/00423 від 01.08.2017, №UA125110/2017/00422 від 01.08.2017, №UA125110/2017/00424 від 01.08.2017, №UA125110/2017/00425 від 01.08.2017, №UA125110/2017/00426 від 02.08.2017, №UA125110/2017/00427 від 02.08.2017, №UA125110/2017/00428 від 02.08.2017, №UA125110/2017/00430 від 02.08.2017, №UA125110/2017/00429 від 02.08.2017, №UA125110/2017/00431 від 03.08.2017, №UA125110/2017/00432 від 03.08.2017, №UA125110/2017/00433 від 04.08.2017, №UA125110/2017/00435 від 04.08.2017, №UA125110/2017/00434 від 04.08.2017, №UA125110/2017/00436 від 04.08.2017, №UA125110/2017/00437 від 04.08.2017, №UA125110/2017/00438 від 04.08.2017, №UA125110/2017/00439 від 05.08.2017, №UA125110/2017/00440 від 05.08.2017, №UA125110/2017/00441 від 05.08.2017, №UA125110/2017/00442 від 05.08.2017, №UA125110/2017/00443 від 05.08.2017, №UA125110/2017/00444 від 05.08.2017, №UA125110/2017/00446 від 05.08.2017, №UA125110/2017/00445 від 05.08.2017, №UA125110/2017/00447 від 05.08.2017, №UA125110/2017/00448 від 05.08.2017, №UA125110/2017/00451 від 07.08.2017, №UA125110/2017/00454 від 07.08.2017, №UA125110/2017/00455 від 07.08.2017, №UA125110/2017/00456 від 07.08.2017, №UA125110/2017/00452 від 07.08.2017, №UA125110/2017/00457 від 07.08.2017, №UA125110/2017/00453 від 07.08.2017, №UA125110/2017/00458 від 08.08.2017, №UA125110/2017/00459 від 08.08.2017, №UA125110/2017/00460 від 08.08.2017, №UA125110/2017/00465 від 08.08.2017, №UA125110/2017/00470 від 09.08.2017, №UA125110/2017/00479 від 09.08.2017, №UA125110/2017/00477 від 09.08.2017, №UA125110/2017/00478 від 09.08.2017, №UA125110/2017/00480 від 10.08.2017, №UA125110/2017/00491 від 11.08.2017, №UA125110/2017/00493 від 11.08.2017, №UA125110/2017/00494 від 11.08.2017, №UA125110/2017/00503 від 12.08.2017, №UA125110/2017/00035 від 08.06.2017, №UA125110/2017/00036 від 08.06.2017.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року було відкрито провадження по справі.

Представником позивача 05.09.2017 року до суду разом із заявою про зміну позовних вимог було подане клопотання про забезпечення позовних вимог.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач вказує на те, що на підставі спірних рішень про коригування митної вартості товарів ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» за митними деклараціями додатково сплатило грошові кошти у вигляді фінансових гарантій на значну для підприємства суму, як обовязкову умову випуску товарів у вільний обіг. Представник позивача зазначає, що оскільки звернення до суду з адміністративним позовом та відкриття провадження у справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення, а строк дії фінансової гарантії не може перевищувати 90 днів, відповідач, по спливу 90-денного терміну перерахує суму наданої гарантії до державного бюджету, та при задоволенні позовних вимог судом відновлення порушених прав позивача буде ускладнено та буде потребувати значних зусиль, часу та витрат. У зв'язку з цим, на думку позивача, є необхідність винесення судом рішення про забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року клопотання позивача задоволено та заборонено Київській митниці ДФС до закінчення розгляду справи № 815/4520/17 по суті та набрання рішенням суду по справі законної сили перераховувати надані ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» фінансові гарантії у вигляді грошової застави за митними деклараціями №UA125110/2017/409075 від 08.06.2017, №UA125110/2017/409194 від 10.06.2017, №UA125110/2017/409195 від 10.06.2017, №UA125110/2017/409197 від 10.06.2017, №UA125110/2017/409198 від 10.06.2017, №UA125110/2017/409547 від 14.06.2017, №UA125110/2017/409561 від 14.06.2017, №UA125110/2017/409562 від 14.06.2017, №UA125110/2017/409566 від 14.06.2017, №UA125110/2017/409568 від 14.06.2017, №UA125110/2017/409569 від 14.06.2017, №UA125110/2017/409570 від 14.06.2017, №UA125110/2017/409571 від 14.06.2017, №UA125110/2017/409640 від 15.06.2017, №UA125110/2017/409646 від 15.06.2017, №UA125110/2017/409650 від 15.06.2017, №UA125110/2017/409691 від 16.06.2017, №UA125110/2017/409709 від 17.06.2017, №UA125110/2017/409970 від 20.06.2017, №UA125110/2017/411106 від 05.07.2017, №UA125110/2017/411291 від 08.07.2017, №UA125110/2017/411292 від 08.07.2017, №UA125110/2017/411295 від 08.07.2017, №UA125110/2017/411369 від 10.07.2017, №UA125110/2017/411384 від 10.07.2017, №UA125110/2017/411388 від 10.07.2017, №UA125110/2017/411404 від 10.07.2017, №UA125110/2017/411814 від 14.07.2017, №UA125110/2017/412371 від 22.07.2017, №UA125110/2017/412513 від 24.07.2017, №UA125110/2017/412522 від 24.07.2017, №UA125110/2017/412525 від 24.07.2017, №UA125110/2017/412607 від 25.07.2017, №UA125110/2017/412611 від 25.07.2017, №UA125110/2017/412616 від 25.07.2017, №UA125110/2017/412618 від 25.07.2017, №UA125110/2017/412679 від 26.07.2017, №UA125110/2017/412687 від 26.07.2017, №UA125110/2017/412689 від 26.07.2017, №UA125110/2017/412692 від 26.07.2017, №UA125110/2017/412693 від 26.07.2017, №UA125110/2017/412697 від 26.07.2017, №UA125110/2017/412698 від 26.07.2017, №UA125110/2017/412797 від 27.07.2017, №UA125110/2017/412802 від 27.07.2017, №UA125110/2017/412803 від 27.07.2017, №UA125110/2017/412806 від 27.07.2017, №UA125110/2017/412809 від 27.07.2017, №UA125110/2017/412811 від 27.07.2017, №UA125110/2017/412889 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412891 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412892 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412898 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412900 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412902 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412903 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412905 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412906 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412907 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412908 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412909 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412910 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412911 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412912 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412913 від 28.07.2017, №UA125110/2017/412928 від 29.07.2017, №UA125110/2017/412929 від 29.07.2017, №UA125110/2017/412930 від 29.07.2017, №UA125110/2017/412931 від 29.07.2017, №UA125110/2017/412932 від 29.07.2017, №UA125110/2017/412933 від 29.07.2017, №UA125110/2017/412934 від 29.07.2017, №UA125110/2017/412935 від 29.07.2017, №UA125110/2017/412936 від 29.07.2017, №UA125110/2017/412937 від 29.07.2017, №UA125110/2017/412938 від 29.07.2017, №UA125110/2017/412939 від 29.07.2017, №UA125110/2017/413049 від 31.07.2017, №UA125110/2017/413053 від 31.07.2017, №UA125110/2017/413069 від 31.07.2017, №UA125110/2017/413089 від 31.07.2017, №UA125110/2017/413095 від 31.07.2017, №UA125110/2017/413098 від 31.07.2017, №UA125110/2017/413100 від 31.07.2017, №UA125110/2017/413102 від 31.07.2017, №UA125110/2017/413104 від 31.07.2017, №UA125110/2017/413105 від 31.07.2017, №UA125110/2017/413106 від 31.07.2017, №UA125110/2017/413107 від 31.07.2017, №UA125110/2017/413179 від 01.08.2017, №UA125110/2017/413183 від 01.08.2017, №UA125110/2017/413184 від 01.08.2017, №UA125110/2017/413214 від 01.08.2017, №UA125110/2017/413215 від 01.08.2017, №UA125110/2017/413216 від 01.08.2017, №UA125110/2017/413218 від 01.08.2017, №UA125110/2017/413289 від 02.08.2017, №UA125110/2017/413290 від 02.08.2017, №UA125110/2017/413294 від 02.08.2017, №UA125110/2017/413299 від 02.08.2017, №UA125110/2017/413302 від 02.08.2017, №UA125110/2017/413352 від 03.08.2017, №UA125110/2017/413371 від 04.08.2017, №UA125110/2017/413443 від 04.08.2017, №UA125110/2017/413448 від 04.08.2017, №UA125110/2017/413449 від 04.08.2017, №UA125110/2017/413455 від 04.08.2017, №UA125110/2017/413456 від 04.08.2017, №UA125110/2017/413457 від 04.08.2017, №UA125110/2017/413469 від 05.08.2017, №UA125110/2017/413470 від 05.08.2017, №UA125110/2017/413471 від 05.08.2017, №UA125110/2017/413472 від 05.08.2017, №UA125110/2017/413473 від 05.08.2017, №UA125110/2017/413474 від 05.08.2017, №UA125110/2017/413475 від 05.08.2017, №UA125110/2017/413476 від 05.08.2017, №UA125110/2017/413477 від 05.08.2017, №UA125110/2017/413478 від 05.08.2017, №UA125110/2017/413583 від 07.08.2017, №UA125110/2017/413605 від 07.08.2017, №UA125110/2017/413606 від 07.08.2017, №UA125110/2017/413609 від 07.08.2017, №UA125110/2017/413615 від 07.08.2017, №UA125110/2017/413616 від 07.08.2017, №UA125110/2017/413618 від 07.08.2017, №UA125110/2017/413744 від 08.08.2017, №UA125110/2017/413751 від 08.08.2017, №UA125110/2017/413752 від 08.08.2017, №UA125110/2017/413763 від 08.08.2017, №UA125110/2017/413819 від 09.08.2017, №UA125110/2017/413870 від 10.08.2017, №UA125110/2017/413873 від 10.08.2017, №UA125110/2017/413874 від 10.08.2017, №UA125110/2017/413927 від 10.08.2017, №UA125110/2017/414061 від 11.08.2017, №UA125110/2017/414064 від 11.08.2017, №UA125110/2017/414065 від 11.08.2017, №UA125110/2017/414079 від 12.08.2017, №UA125110/2017/411750 від 13.07.2017, №UA125110/2017/413957 від 10.08.2017 з рахунку Київської митниці ДФС до Державного бюджету України у якості митних платежів.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким залишити без задоволення подане клопотання позивача про забезпечення позову, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спірного питання.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії (ч. 4 ст. 117 КАС України).

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

В даному випадку позивачем заявлені вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Як на підстав для застосування заходів забезпечення вказаного позову, позивач посилається на те, що при задоволенні позовних вимог судом, відновлення порушених прав позивача буде ускладнено та буде потребувати значних зусиль, часу та витрат, оскільки відповідачем по спливу 90-денного терміну будуть перераховані до Державного бюджету фінансові гарантії, які були сплачені позивачем на підставі спірних рішень про коригування митної вартості товарів ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» за митними деклараціями, як обовязкову умову випуску товарів у вільний обіг.

Проте, позивач належним чином не обґрунтував своє клопотання про забезпечення позову, не надав доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у даній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції також не визначені конкретні підстави для вжиття заходів забезпечення даного позову, які викладені у ст. 117 КАС України, а також не наведено обґрунтування необхідності забезпечення позову будь-якими фактичними обставинами справи.

Визнаючи обґрунтованим клопотання позивача про забезпечення позову, в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не вказано, які саме права та інтереси позивача порушені суб'єктом владних повноважень, не зазначено, в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній справі, або з яких причин захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також ознаки, які свідчать про очевидність протиправності оскаржуваних рішень.

Вживаючи заходи забезпечення даного позову у запропонований заявником спосіб, судом першої інстанції не враховано, що частинами 7, 8, 9 статті 55 Митного кодексу України визначено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом

Відповідно до ч. 8 ст. 313 Митного кодексу України при невиконанні зобов'язання, забезпеченого грошовою заставою, сума митних платежів, що підлягає сплаті, перераховується до державного бюджету із сум грошової застави.

Таким чином, Законом встановлено певний порядок забезпечення виконання зобов'язань перед митними органами шляхом надання гарантій, який не може бути змінено рішенням суду.

В свою чергу, у відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно п. 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Пунктом 43.5 ст.атті 43 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, вищевказаними нормами законодавства визначено порядок повернення надмірно сплачених митних платежів, яким позивач має право скористатися та повернути сплачені фінансові гарантії, у разі задоволення його вимог.

Разом з цим, задовольняючи заявлене позивачем клопотання та вживаючи заходи забезпечення даного позову у запропонований заявником спосіб, судом першої інстанції не визначено, з яких підстав позивач не зможе у майбутньому скористатись встановленим порядком повернення надмірно сплачених митних платежів.

Судом першої інстанції не враховано, що з системного аналізу наведених вище норм можна зробити висновок, що навіть після перерахування коштів фінансової гарантії до Державного бюджету України, у разі задоволення позовних вимог в повному обсязі, право позивача на отримання надмірно сплачених коштів ніяким чином не буде порушено та підприємство зможе їх отримати в установлений порядок та спосіб.

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що без дотримання порядку повернення надмірно сплачених митних платежів, такі платежі не підлягають поверненню, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, у постановах від 17 грудня 2013 року у справі № 21-439а13, від 12 травня 2015 року у справі № 21-161а15 та від 12 листопада 2014 року у справі № 21-491а14, згідно якої, зокрема: у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обовязкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обовязкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Також, з урахуванням наведеного порядку повернення надмірно сплачених митних платежів, вживаючи заходи забезпечення даного позову у запропонований заявником спосіб, судом першої інстанції не надано оцінки співмірності видам забезпечення позову, які просив вжити заявник, із заявленими ним позовними вимогами.

Так, як вже зазначалось вище, позивач у даній справі просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

В свою чергу, вимоги про повернення надмірно сплачених митних платежів або сум фінансових гарантій ним не заявлялись.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник є неспівмірними із заявленими ним вимогами.

Крім того, застосування судом першої інстанції у запропонований позивачем спосіб заходів забезпечення адміністративного позову фактично вирішує спір, ухвалюючи рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Тобто, забезпечуючи позов в такий спосіб, суд першої інстанції вийшов за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною 1 статі 117 КАС України, вирішив позовні вимоги на період дії ухвали про забезпечення позову, що є неприпустимим.

Таким чином, оскільки заявлений позивачем у клопотанні спосіб забезпечення позову не відповідає критеріям та принципам інституту забезпечення позову, враховуючи не співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам, задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони відповідачу до розгляду даної справи по суті та набрання рішенням суду по справі законної сили перераховувати надану позивачем по митним деклараціям фінансову гарантію у вигляді внесення грошової застави з рахунку митного органу до державного бюджету у якості митних платежів не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для вирішення спірного питання, з невідповідністю висновками суду обставинам справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, а відтак вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець