Справа № 456/2450/17
Суддя: Гула Л. В.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2450/17
Провадження № 2-а/456/146/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Гули Л. В.

з участю секретаря Куртої В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора СРПП № 4 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Ловаса Йосифа Йосифовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та просить визнати дії інспектора СРПП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ловаса Й.Й. щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення серії БР№972916 від 01.08.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, протиправними; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР№972916 від 01.08.2017 року, а справу закрити.

В обґрунтування адміністративного позову покликається на те, що 08.08.2017 року ним отримано копію постанови серії БР№972916 від 01.08.2017 року про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором СРПП №4 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Ловасом Й.Й. у зв'язку із вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, передчасною і такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. З постанови вбачається, що 01.08.2017 року він, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-2104, р.н.з. НОМЕР_1, в с. Дуліби Стрийського району Львівської області на автодорозі Київ-Чоп перед маневром ліворуч не ввімкнув покажчик лівого повороту, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР України. Однак, інспектором не надано жодного доказу, який вказує на те, що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що працівник поліції, підійшовши до автомобіля, почав звинувачувати його у скоєнні адміністративного правопорушення, на підтвердження якого не надав жодного доказу. На його прохання надати йому будь-який доказ правопорушення та роз'яснити його права не відреагував, а одразу почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення. Запросити двох понятих, в присутності яких здійснюється розгляд справи, інспектор відмовився, зазначивши, що у цьому немає необхідності. За весь час керування автомобілем він жодного разу не притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Вважає, що інкриміноване йому правопорушення є абсурдним, оскільки повністю не відповідає фактичним обставинам справи, так як він на автодорозі Київ-Чоп в с. Дуліби, готуючись до початку маневру ліворуч, за 50 м ввімкнув лівий покажчик повороту і одразу вимкнув його після завершення маневру. А тому незрозуміло, на основі яких фактичних даних, що підтверджуються доказами, відповідач дійшов висновку про порушення ним Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник Головного управління Національної поліції у Львівській області та інспектор СРПП № 4 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Ловас Й.Й., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин у судове засідання не прибули та не повідомили про причини свого неприбуття, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України розглянув справу за їх відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що постановою інспектора СРПП № 4 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Ловаса Й.Й. від 01.08.2017 року серії БР №972916 позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. /а.с. 3/.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки ВАЗ, модель 2104, рік випуску 1991, є ОСОБА_1 /а.с. 5/.

Поясненнями позивача в судовому засіданні з'ясовано, що він дійсно 01.08.2017 року о 02 год. 10 хв. в с. Дуліби Стрийського району на автодорозі Київ-Чоп, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2104, р.н.з. НОМЕР_1, перед початком маневру ліворуч за 50 м ввімкнув лівий покажчик повороту і вимкнув його після завершення маневру. Жодної машини патрульної поліції ні попереду, ні позаду себе він не бачив. Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому дії інспектора СРПП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ловаса Йосифа Йосифовича щодо винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень є протиправними, а сама постанова підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з вимогами пп. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, а також відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В порушення вимог ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить, зокрема, відомостей про те, чи було зафіксовано транспортний засіб в момент вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій, які полягали у притягненні позивача до адміністративної відповідальності за порушення ним п. 9.2 (б) Правил дорожнього руху України, не надав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, склад якого передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП, та не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення.

Оскільки відповідачем не надано відповідних доказів правомірності прийнятого ним рішення і відповідних дій та не доведено факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем, то постанова серії БР №972916 від 01.08.2017 року про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Щодо закриття провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності, то в цій частині позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

У ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин : відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статей 287, 288 КУпАП передбачено право особи, щодо якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, оскаржити її до суду.

При цьому, відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Положеннями статей 287, 288 КУпАП передбачено право особи, щодо якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, оскаржити її до суду.

У адміністративних справах про оскарження постанови у справі про адміністративні правопорушення адміністративним судом перевіряється правомірність рішень та дій суб'єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності, та приймається відповідне рішення щодо правомірності чи протиправності таких дій і наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

Таким чином, адміністративний суд не вправі приймати рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи та поясненнями позивача спростовується факт порушення позивачем п. 9.2 (б) Правил дорожнього руху України, через що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, відповідачем неправомірно накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., а тому суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова серії БР №972916 від 01.08.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень є протиправною та підлягає скасуванню як прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 9, 70, 71, 86, 159, 160-163 КАС України, ст.ст. 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора СРПП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ловаса Йосифа Йосифовича щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР№972916 від 01.08.2017 року, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР№972916 від 01.08.2017 року, винесену інспектором СРПП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Ловасом Йосифом Йосифовичем.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя Л.В.Гула

Повний текст постанови складений судом 23.10.2017 року