Справа № 154/2245/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/10089/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся з позовом до Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), починаючи з 01 липня 2017 року з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими закон повязує зміну чи припинення таких виплат.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 вересня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із винесеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і винести нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років, а в частині надбавок та підвищень вказаний Закон не діє. Вказані питання регулюються постановою КМУ, яка передбачає підвищення до пенсії громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані в розмірі 54,40 грн. вказана постанова є чинною, а тому має застосовуватись до спірних правовідносин.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Безспірно встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком з 03.08.2013 року (а.с. 10).

19.06.2017 року позивачу видане посвідчення № 57/17 (а.с. 11), яке підтверджує, що останній є особою реабілітованою на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на України», внаслідок чого отримує підвищення до пенсії як особа, що необґрунтовано зазнала політичних репресій і згодом була реабілітована в розмірі 54,40 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» (далі Постанова № 654) з 01.07 2017 року.

31.07.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення доплати до пенсії відповідно до ст. 77 Закону № 1788, проте листом від 07.08.2017 року № 2535/02 його було повідомлено про здійснення доплати до пенсії в розмірі 54,40 грн. відповідно до Постанови № 654 (а.с. 12-13).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно п. «г» ч.1 ст.77 Закону № 1788 громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50%, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25% мінімальної пенсії за віком.

Згідно п.6 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом № 1788. Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 1058 мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Підпунктом 2 пункту 4 Постанови № 654 встановлено, що з 1 вересня 2008 року громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон № 1788 має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою № 654. Отже, відповідач неправомірно виплачував підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж це передбачено п. «г» ст. 77 зазначеного Закону.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про підставність вимог позивача щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії як громадянину, який необґрунтовано зазнав політичних репресій, згодом реабілітованого відповідно до п. «г» ст. 77 Закону № 1788 в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.07.2017 року.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивача у передбаченому п. «г» ст. 77 Закону № 1788 розмірі колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 вересня 2017 року у справі № 154/2245/17 без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5