Справа № 243/7942/17
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мірошниченко Л.Є.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року справа № 243/7942/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Васильєвої І.А., суддів: Ястребової Л.В., Компанієць І.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2017 року по справі № 243/7942/17 (головуючий І інстанції Мірошниченко Л.Є.) за позовом ОСОБА_2 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та дискримінаційними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, Слов'янське ОУПФУ) із вимогами про визнання протиправними та дискримінаційними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії з квітня 2016 року, зобов'язання поновити виплату пенсії та виплатити заборгованість, встановлення судового контролю за виконанням рішення шляхом подання звіту про виконання рішення суду (арк. справи 2-6).

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2017 року вказаний адміністративний позов задоволений частково, визнано неправомірним та скасовано рішення відповідача про припинення виплати пенсії, зобов'язано поновити нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість починаючи з квітня 2016 року, допущено негайне виконання постанови в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (арк. справи 31, 32-34).

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог відповідач (далі - апелянт) звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в доводах якої зазначив, що підставою для припинення виплати пенсії позивачу стало те, що за результатами електронного обміну інформацією з УСЗН Слов'янської районної державної адміністрації, електронна пенсійна справа АСОПД/КОМТЕХ на ОСОБА_2 містить особливість «переселенець не зареєстрований» з квітня 2016 року (код 93), а тому у відповідності до Постанов КМУ: № 365 від 08.06.2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», № 509 від 01.10.2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб», № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» останній вважає, що законних підстав для поновлення виплати пенсії позивачу немає. На підставі викладеного апелянт просив суд задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (арк. справи 37-40).

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Позивач просив проводити розгляд справи за його відсутності, відповідач до судового засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, тому у відповідності до статті 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та не є спірним між сторонами, ОСОБА_2 (НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1) є пенсіонером, перебуває на обліку в Слов'янському об'єднаному управлінні ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за віком (арк. справи 8, 10), відповідно до довідки від 18 вересня 2015 року № НОМЕР_1 позивача взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (з АДРЕСА_1) (арк. справи 11).

Як вбачається з матеріалів даної справи і не є спірним між сторонами пенсія не виплачується позивачу з квітня 2016 року, при цьому відповідач обумовлює припинення виплати пенсії результатами електронного обміну інформацією з УСЗН Слов'янської районної державної адміністрації про закінчення терміну дії довідки внутрішньо переміщеної особи, обумовлюючи це вимогами Постанови КМУ: № 365 від 08.06.2016 року, про що повідомлено позивачу листом від 12 липня 2017 року.

До того ж в у вказаному листі відповідач повідомив позивача, що окреме рішення про припинення виплати пенсії не приймалось, а для поновлення виплати позивачу необхідно звернутись до УПСЗН для отримання довідки внутрішньо переміщеної особи, а потім до відповідача з відповідною заявою про поновлення виплати пенсії.

Таким чином спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно припинення виплати пенсії позивачу з квітня 2016 року та як наслідок, наявність підстав для поновлення, нарахування та виплати пенсії позивачу.

З приводу викладеного колегія суддів звертає увагу, що право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-VI.

Частиною 1 статті 47 вказаного Закону встановлено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема в інших випадках, передбачених частиною 1 статті 49 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною першою статті 49 вказаного закону та включають таки випадки для припинення пенсії:

- якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

- у разі смерті пенсіонера;

- у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

- в інших випадках, передбачених законом.

Будь яких інших підстав для припинення виплати пенсії не передбачено, а тому посилання апелянта на те, що електронна пенсійна справа АСОПД/КОМТЕХ на позивача містить особливість «Переселенець не зареєстрований» (код 93), а також посилання в листі-відповіді на закінчення дії довідки внутрішньо переміщеної особи, як на підставу для припинення виплати пенсії, не приймається судом апеляційної інстанції з огляду на те, що постанова КМУ № 365 не є законом, а є підзаконними нормативно-правовими актами, які мають нижчу юридичну силу, тому такі посилання відповідача не є випадком і належною підставою для припинення позивачу виплат, передбачених частиною 1 статті 47 Закону № 1058-IV в рамках статті 49 вказаного Закону, до того довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка не скасована та є чинною (арк. справи 11).

Крім цього відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 49 Конституції України).

При цьому пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року роз'яснено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Тобто в даному випадку наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи створює для нього на відміну від інших громадян України певні перешкоди в отриманні її пенсії, яка призначена у зв'язку з трудовою діяльністю, та потребує від пенсіонера здійснення додаткових дій, не передбачених пенсійним законодавством, зокрема перевірка за місцем фактичного проживання, надання заяви про поновлення виплати пенсії, яка була припинена органом Пенсійного фонду без прийняття при цьому пенсійним фондом відповідного рішення.

Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідачем виплата пенсії позивачу припинена без прийняття відповідного рішення, то в цій частині дії відповідача є протиправними, з огляду на що колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визнання неправомірним та скасування рішення відповідача, яке останнім взагалі не приймалось, тому в цій частині з урахуванням вимог статті 201 КАС України постанова підлягає зміні, шляхом викладення її другого абзацу резолютивної частини в наступній редакції: «визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з квітня 2016 року».

Враховуючи викладене, у зв'язку з правильним по суті вирішенням справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права в частині скасування рішення пенсійного органу, керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 201, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2017 року по справі № 243/7942/17, - задовольнити частково.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2017 року по справі № 243/7942/17, - змінити.

Зміст абзацу другого резолютивної частини постанови викласти наступним чином: «Визнати протиправними дії Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з квітня 2016 року».

В іншій частині постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2017 року по справі № 243/7942/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді Л.В. Ястребова

І.Д. Компанієць