Справа № 496/1048/17
Суддя: Трушина О. І.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/1048/17
Провадження № 2-а/496/70/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Трушиної О.І.,

при секретарі Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 рік відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», стягнути з відповідача на його користь разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум, а саме у розмірі 4730 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що він як учасник бойових дій має право на пільги, встановлені ст. 12 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року, а саме: щорічно до 05 травня отримувати разову грошову допомогу у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком . В січні 2017 року він отримав від відповідача відмову у виплаті разової щорічної грошової допомоги до 05 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з посиланням на постанову КМУ від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги», передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ЗУ «Про жертви нацистських переслідувань», відповідно до яких йому має бути нараховано разову грошову допомогу до 05 травня у розмірі лише 920 грн. Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають вимогам законодавства України, у звязку з викладеним звернувся з адміністративним позовом до суду.

Представник позивача до судового засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, але подав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, з підстав, викладених в запереченні.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням та має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач вважає, що за 2016 році разова грошова допомога до 05 травня, яка йому виплачена, не відповідає, встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якого розмір такої допомоги має складати 05 мінімальних пенсій за віком, тобто мати розмір 5650 грн. (1130 х 5 = 5620). Однак йому сплачено лише 920 грн.

Згідно ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно ст. 19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, згідно п. 26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28.12.2014 року № 79-VІІІ) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст.12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В силу вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №141 від 02.03.2016 року встановлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснюється учасникам бойових дій у розмірі 920 грн.

Таким чином, щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік нараховувалась та виплачувалась учасникам бойових дій, у тому числі і позивачу, у розмірі 920 грн. відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №141 від 02.03.2016 року.

Конституційний Суд України визначає принцип пропорційності, в першу чергу, як процесуальну справедливість: «Обмеження конституційних прав повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям»

Також, слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 25.01.2012 року №1-3рп/2012 встановив наступне: Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який розробляє проект закону про Державний бюджет України на наступний рік і подає його до Верховної Ради України, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, звітує перед Верховною Радою України про його виконання (частина друга статті 96, частина перша статті 97, частина перша статті 113, пункт 6 статті 116 Основного Закону України). Ефективне здійснення Кабінетом Міністрів України цих повноважень є основою для вжиття ним заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, проведення політики у сфері соціального захисту, фінансової та податкової політики (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).

Отже, із набуттям чинності Закону України від 28 грудня 2014 року N 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Виплата позивачу у 2016 році разової щорічної грошової допомоги до 5 травня проведена у розмірі, визначеному постановою КМУ від 02 березня 2016 року N 141.

Ч.1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч.1.ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Вимогами п. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішені справи керується принципом законності, відповідно до якого суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України та законами України.

Така політика базується на передбачених у законодавстві державних соціальних стандартах та державних соціальних гарантіях. Згідно з Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій; державні соціальні гарантії - це встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами (абзаци другий, третій статті 1).

Таким чином, державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України також зауважив, що невідємною складовою правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обовязок виконання соціальної політики держави у цій сфері.

Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, повязується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України.

Крім того, право встановлювати законодавчі обмеження щодо виплати пенсії узгоджуються з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеної в справі "ОСОБА_2 проти України", яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу N 1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що перша і найважливіша вимога ст. 1 Протоколу N 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначає, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава.

Отже, суд під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2017 року, по справі №К/800/11679/17, від 20 квітня 2017 року по справі №К/800/12619/17, від 07 липня 2017 року за №К/800/22833/17.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковими для всіх судів України.

Таким чином, суд робить висновок, що дії Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, щодо нарахування та виплати позивачеві разової допомоги до 05 травня 2016 року проведені відповідно до норм чинного законодавства, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 51, 99 КАС України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №141 від 02.03.2016 року, Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011, Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 р. № 1-3рп, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошових коштів залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_3