Справа № 266/1658/17
Суддя: Дзюба М. В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/1658/17
Провадження № 2-а/266/135/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м.Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Дзюба М.В.,

при секретарі Петрухіной Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕАА №091411 від 29.04.2017 року.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала заяву про підтримання своїх позовних вимог, в якій наполягала на задоволенні позову та скасуванні постанови ЕАА №091411 від 29.04.2017 року, просила розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду письмове заперечення на позовну заяву про скасування постанови, зазначивши про неможливість надання на адресу суду доказів - відеоматеріалів скоєння адміністративного правопорушення позивачем ОСОБА_1 Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов з наступних підстав.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою ЕАА №091411 від 29.04.2017 року на ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Тою ж постановою її визнано винною в тому, що 29.04.2017 року, о 08 годині 39 хвилин, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, проїхала перехрестя із пр. Металургів на увімкнений забороняючий сигнал світлофору червоного кольору, чим порушила п. 8.7.3(е) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.1,2,4 ст.71 КАС України кожна сторона має довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, окрім випадків, встановлених ст..72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок по доведенню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Суб'єкт владних повноважень зобов'язаний надати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази по справі.

На підставі ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення проти них, або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при винесенні судового рішення по справі. Для встановлення цих обставин в судовому засіданні заслуховуються пояснення осіб, які приймають участь у справі, пояснення свідків, досліджуються письмові та речові докази, в тому числі носії інформації із записаною на них інформацією, висновки експертів.

Відповідно до доводів позивача ОСОБА_1, викладених у позовній заяві, остання, для здійснення повороту наліво на перехресті пр. Металургів та вул. Соборна, подала сигнал повороту відповідного напрямку, дочекавшись увімкнення дозвільного зеленого сигналу світлофорного об'єкту, після чого відносила рух. Однак виїхавши на перехрестя, у неї виникла необхідність надання переваги в русі транспортним засобам, які з'явилися на перехресті, для чого вона відповідно до вимог п. 16.3 ПДР зупинила керований автомобіль перед краєм перехрещуваної проїзної частини, а потім завершила маневр переїзду перехрестя у наміченому напрямку відповідно до вимог п. 16.8 ПДР.

Відповідно до п. 8.7.3ґ Правил дорожнього руху України:

8.7.3. «Сигнали світлофора мають такі значення:

..ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;…»

Відповідно до п. 16.3 Правил дорожнього руху України:

«16.3. У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.»

Відповідно до п. 16.8 Правил дорожнього руху України:

«16.8. Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.»

Згідно аналізу вищевказаних норм регулювання дорожнього руху, позивач ОСОБА_1 здійснювала виїзд на регульоване світлофорними об'єктами перехрестя на дозволяючий сигнал світлофору, однак внаслідок дорожньої обстановки, яка склалася в процесі виїзду на перехрестя, зокрема надання переваги в русі іншим транспортним засобам відповідно до вимог п. 16.3 ПДР, вимушена була зупинити керований нею автомобіль. Після цього водій ОСОБА_1 завершила проїзд перехрестя, як це регламентовано вимогами п. 18.8 ПДР. Надавши належну оцінку діям водія ОСОБА_1в дорожній обстановці, яка склалася при обставинах, на які посилається позивач, вважаю дії останньої виправданими згідно вимог Правил дорожнього руху України, та такими, що не утворюють складу адміністративного правопорушення. Натомість ніяких доказів, які б об'єктивно спростовували доводи позивача, в ході судового розгляду справи встановлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 70, 71, 161-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА №091411 від 29.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Постанова є остаточною, набуває чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дзюба М. В.