Справа № 201/10248/17
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/309/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

20.07.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 24.07.2017р. було відкрито скорочене провадження у адміністративній справі №201/10248/17.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач в позовній заяві посилався на те, що він є військовим пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, та з 2017р. йому призначена пенсія за вислугою років, відповідно до Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

23.04.2017р. позивач звернувся з письмовою заявою - зверненням до відповідача до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про перерахунок його пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення, до якого не було включено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, премію, індексацію та грошову допомогу при звільненні з військової служби, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

11.05.2017р. на адресу позивача надійшов лист - відмова відповідача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за № М - 600-17 про те, що його пенсія призначена та виплачується на підставі норм чинного законодавства та до розміру пенсії і грошового забезпечення не повинно бути включено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, премію, індексацію та грошову допомогу при звільненні з військової служби, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби. Позивач вважає таку відмову відповідача незаконною та такою, що порушує його права та інтереси.

На обґрунтування позовних вимог посилається на частину третю статті 43 Закону України від 09.04.1992р. № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзац другий пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» та зазначає, що при розрахунку його пенсії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області протиправно не врахувало фактично отримані ним у складі грошового забезпечення зазначені вище суми, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

11.10.2017р. до суду надійшли письмові заперечення ГУ ПФУ в Дніпропетровській, в яких відповідач не визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та просить відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування заперечень зазначає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015р. №4-рп/2015 по справі №1-9-2015, яким надано офіційне тлумачення положень частини 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме: до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на підставі яких підлягають перерахунку пенсії, належать лише надбавки, доплати, підвищення. Тому відповідач вважає, що перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення включає в себе лише надбавки, доплати та підвищення, і він є вичерпним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, та з 2017р. йому призначена пенсія за вислугою років, відповідно до Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до наданої ним довідки № 35 від 23.01.2016р.

23.04.2017р. позивач звернувся з письмовою заявою - зверненням до відповідача до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про перерахунок його пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення, до якого не було включено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, премію, індексацію та грошову допомогу при звільненні з військової служби, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

11.05.2017р. на адресу позивача надійшов лист - відмова відповідача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за № М - 600-17 про те, що його пенсія призначена та виплачується на підставі норм чинного законодавства та до розміру пенсії і грошового забезпечення не повинно бути включено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, премію, індексацію та грошову допомогу при звільненні з військової служби, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей», пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом № 2011-ХII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-XII), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Частиною 1 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на «щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008р. № 260. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу XXX Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу XXXIII Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону №2011-XII.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Таким чином, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону N 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015р. у справі № 21-70а15.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Таким чином, пенсія ОСОБА_1 підлягає перерахунку з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, премій, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

У відповідності до норми ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Позивач, в поданому до суду позові просить зобов'язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести з 23.04.2017р. перерахунок його пенсії за вислугою років з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, індексації та грошової допомоги при звільненні з військової служби, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат.

Керуючись ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд відмовляє позивачу в частині позовних вимог про дату, з якої останній просить провести перерахунок пенсії, а саме з 18.04.2017р. Так, пенсія позивача підлягає перерахунку з 01.05.2017р., оскільки до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області він звернувся із заявою про перерахунок 23.04.2017р., тобто після 15 числа вказаного місяця.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, окрім вимоги про дату, з якої необхідно провести перерахунок пенсії останнього.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 94 КАС України та з урахуванням часткового задоволення позовних вимог та тих обставин, що позивач при подачі позову не сплачував судовий збір, вважаю за необхідне стягнути з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судові витрати по справі у розмірі 640 грн. (це мінімальний розмір судового збору).

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015р. у справі № 21-70а15, ст.ст. 11, 71, 86, 94, 99, 159, 161 - 163, 183-2 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з розміру грошового забезпечення, до якого не було включено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань, премію, індексацію та грошову допомогу при звільненні з військової служби, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, - протиправною.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.05.2017р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугою років з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, індексації та грошової допомоги при звільненні з військової служби, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судові витрати по справі у розмірі 640грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.В. Ткаченко