Справа № 826/19372/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 жовтня 2017 року № 826/19372/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на л іквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»» Костенка Ігоря Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик»» Костенка Ігоря Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у якому просить суд:

- визнати протиправним розпорядження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик»» про тимчасові обмеження накладені на рахунок відкритий на ім'я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) та суми гарантованої до виплати у розмірі 187 516, 78 гривень;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик»» Костенко Ігоря Івановича внести зміни та додатки до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно включення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) та суми гарантованої до виплати у розмірі 187516,78 гривень;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик»», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) та суми гарантованої до виплати у розмірі 187 516, 78 гривень.

06.02.2017 р. суддею Добрянською Я.І. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

10.03.2017 р. та 17.05.2017 р. через канцелярію суду відповідачами 1,2 були подані заперечення на адміністративний позов.

У своєму запереченні на позовну заяву Відповідач-1 вказав на безпідставність позовних вимог Позивача у зв'язку із тим, що спірний правочин, а саме договір відступлення права вимоги (за договором банківського вкладу) від 04.04.2016 р., укладений під час дії заборони укладати правочини, наслідком яких є збільшення гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами фізичних осіб з підстав віднесення постановою Національного банку України від 04.04.2017 р. ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик»» до категорії проблемних, а отже відповідач-1 дійшла вірного висновку щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у межах гарантованої суми 200 000 грн..

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у запереченні пояснив, що заявлена до Фонду позовна вимога є необґрунтованою з тих підстав, що зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик»», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснюються автоматично після подання відповідачем-1 складеного ним Переліку вкладників або додаткової інформації про вкладників.

Під час судового засідання 27.06.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача-1 просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав наведених у письмових запереченнях.

З урахуванням заяви позивача про розгляд справи у порядку письмового провадження та на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вирішив перейти до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

30.09.2015 р. між ОСОБА_3 та ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик»» був укладений договір банківського вкладу № 230D-625482 «Подвійна сила» в доларах США. Відповідно до умов договору внесено 40 000, 00 доларів США.

Згідно меморіального ордеру №230/19361 від 04.04.2016 р. на рахунок позивача було внесено7 500, 00 доларів США.

04.04.2016 р. між ОСОБА_3 та Позивачем укладено Договір відступлення права вимоги №1 за договором банківського вкладу № 230D-625482 «Подвійна сила» в доларах США від 30.09.2015 р. у розмірі 7 500,00 доларів США основного боргу (вкладу) та нараховані відсотки за період з 30.09.2015 по 04.04.2016 з врахуванням процентної ставки 11,75 % річних на користь Позивача.

На підставі вищевказаного договору, 04.04.2016 р. між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик»» та Позивачем укладено Додаткову угоду до договору банківського вкладу № 230D-625482. Відповідно до додаткової угоди сума вкладу становить 7 500, 00 доларів США, а в усьому іншому сторони керуються умовами договору банківського вкладу № 230D-625482.

04.04.2016 р. згідно постанови правління Національного банку України №231/БТ ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик»» віднесено до категорії проблемних.

05.04.2016 р. на підставі постанови Правління Національного банку України № 234 ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик»» віднесений до категорії неплатоспроможних.

05.04.2016 р. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 463 було запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Хрещатик».

Згідно з вищевказаним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 р. до 04.05.2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05.04.2016 р. до 04.05.2016 р. включно.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду від 21.04.2016 р. № 560, продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» з 05.05.2016 р. до 04.06.2016 р. включно, продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко І.І. з 05.05.2016 р. до 04.06.2016 р. включно.

02.06.2016 р. відповідно до рішення Правління Національного банку України № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016р. №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із вищевказаним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06.06.2016 р. по 05.06.2018 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Костенку І.І..

Оголошення про ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» було опубліковано в газеті «Голос України» № 160 (6360) від 09.06.2016 р..

23.09.2016 року, після отримання інформації стосовно відсутності ОСОБА_1 у Переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми, позивач звернулась з заявою про повернення банківського вкладу до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик»».

Згідно відповіді відповідача-1 від 04.10.2016 № 2-3/3/9691 позивача було повідомлено, що у зв'язку із передачею відповідачем-1 на розгляд Фонду (після здійсненої перевірки правочинів на предмет їх нікчемності на підставі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») інформацїї про правочини (договори) відступлення права вимоги - на вкладний рахунок встановлені тимчасові обмеження. Разом із тим, у листі відповідача-1 від 04.10.2016 № 2-3/3/9691 також було вказано, що про прийняте рішення по суті заяви позивача буде повідомлено додатково.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлено Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VІ (в редакції, чинній станом на дану виникнення спірних відносин)).

Системою гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до пункту 15 частини першої статті 2 Закону № 4452-VІ, є сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб'єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.

За змістом статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 4452-VІ Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частиною першою статті 26 Закону № 4452-VІ передбачено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Правовий аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що вирішальною умовою для включення особи до переліку вкладників, є наявність у такої особи вкладу в банку.

Пунктами 3, 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено зміст понять «вклад» та «вкладник». Зокрема, визначено, що вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Передбачені Законом гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають статус вкладника неплатоспроможного банку. Тобто, право на відшкодування коштів за вкладом у неплатоспроможному банку за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в межах гарантованої суми відшкодування) мають ті фізичні особи, чиї кошти було залучено банком на підставі договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката. При цьому, положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими врегульовано правовідносини з приводу здійснення Фондом відшкодування на користь вкладників-фізичних осіб у разі неплатоспроможності банку, не допускають переходу прав та обов'язків, як вкладника, і нерозривно пов'язані з особою вкладника, а тому в цих правовідносинах заміна вкладника не є можливою у розумінні вищенаведених норм права.

Аналогічний висновок слідує з положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492, пунктом 1.8 якої передбачено, що банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунка поточні рахунки; поточний рахунок це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Тобто, поточні рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів. Можливості зміни власника рахунка Інструкцією №492 не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2015 р. між ПАТ "КБ "Хрещатик" та ОСОБА_4 було укладено договір банківського вкладу № 230D-62582 "Подвійна Сила" в доларах США із щомісячною сплатою процентів. Сума вкладу - 40 000,00 доларів США на термін з 30.09.2015 р. по 04.10.2016 р.. Відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2.

Разом із тим, своє право вимоги до банку за Договором банківського вкладу від 30.09.2015 року на суму 7 500, 00 доларів США ОСОБА_4 передав Позивачу відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 04.04.2016 року.

Отже, в розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_4 є вкладником, який має право на відшкодування свого вкладу в ПАТ «КБ «Хрещатик» в межах гарантованої суми за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів.

Своє право вимоги до банку за Договором банківського вкладу ОСОБА_4 передав третій особі шляхом відступлення права вимоги.

За своєю правовою природою договір про відступлення права вимоги є лише підставою для заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою. Однак, укладення такого договору не може замінити собою основного правочину, з якого виникли відносини сторін, у даному випадку - між Банком і вкладником.

На підставі договору про відступлення права вимоги №1 від 04.04.2016р. позивач не набуває статусу вкладника банку ПАТ «КБ «Хрещатик». Маючи документально підтверджені грошові вимоги до Банку (боржника) щодо його грошових зобов'язань позивач стає кредитором Банку. Разом з тим, кредиторські вимоги позивача, які ґрунтуються на договорі про відступлення права вимоги від 04.04.2016 р., не можуть бути задоволені за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які мають інше призначення (відшкодування коштів за вкладами).

Суд дійшов до висновку, що між Позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» не виникли правовідносини банківського вкладу, оскільки ним не був відкритий рахунок у банку та він не звертався до останнього із вимогою перерахувати кошти, на вимогу яких має право за договором відступлення права вимоги від 04.04.2016 р., а відтак у позивача і відсутнє право вимагати від Фонду компенсації за банківським вкладом.

Аналогічні правові позиції висловлені Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 20.07.2016 року по справі № К/800/8237/16, від 20.10.2016 року по справі №К/800/47207/15.

Окрім цього, суд вважає обґрунтованими заперечення Відповідача-1, що додаткова угода від 04.04.2016 р. до договору банківського вкладу №230D-62582, яка укладена на підставі відповідного договору про відступлення права вимоги № 1 від 04.04.2016 р., була укладена посадовими особами ПАТ «КБ «Хрещатик» в день прийняття постанови Національного банку України №231/БТ від 04 квітня 2016 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії проблемних».

Відповідно до зазначеної постанови Національного Банку України №231/БТ з дня її прийняття для Банку встановлено обмеження в тому числі заборонено проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Тобто, незважаючи на заборону, 04.04.2016 р. ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено додаткову угоду до договору банківського вкладу №230D-62582, що в свою чергу є порушенням постанови Національного банку України №231/БТ від 04 квітня 2016 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії проблемних», яка є обов'язкова до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності.

Щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо Позивача та суми гарантованої виплати у розмірі 187 516, 78 грн. суд встановив наступне.

Суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 27 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Відповідно до п. 3-5 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860 (далі - Положення №14) уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 6 розділу III Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Водночас, згідно п. 2, 3 розділу IV Положення №14, Фонд складає на підставі переліку загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення

Загальний реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти висновку, що Фонд гарантування вкладів складає загальний реєстр вкладників безпосередньо на підставі переліку вкладників, який сформований уповноваженою особою та/або подання останньою додаткової інформації про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Тобто, Фонд гарантування фізичних осіб не здійснює заходів щодо включення вкладників до переліку, а виключно складає загальний реєстр вкладників на підставі переліку, що сформований уповноваженою особою.

Оскільки Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» до Фонду додаткову інформацію щодо Позивача як вкладника банку не надано, у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обов'язку щодо здійснення відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникло.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні зазначеної позовної вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 02.03.2017 № К/800/24998/15 по справі №826/1202/15.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частинами першою та другою статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" встановлено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Відповідно до інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua), суд встановив наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду від 19.01.2017 р. у справі № 826/6665/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 року, позов Благодійної організації "Благодійний фонд "Богдана Гаврилишина", Благодійного фонду "Енергетичний центр ім. І. Люндіна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1" до Національного банку України, треті особи - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик", міська молодіжна громадська організація "Центр соціальних та ділових ініціатив" було задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Національного банку України від 05.04.2016 року N 234 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних".

Постанова Окружного адміністративного суду від 19.01.2017 набрала законної сили з моменту постановлення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/66104285), тобто з 20.04.2017.

20.07.2017 р. ухвалою Вищого адміністративного суду України (справа № К/800/15779/17) постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 року залишені без змін.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить висновку, що з моменту ухвалення вищевказаних судових рішень процедура виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»» з ринку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб вже не провадиться, тимчасова адміністрація в банку не запроваджена, а тому, Фонд немає повноважень органу управління банку та органу контролю.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в даному випадку не має повноважень визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на вчинення будь-яких дій від імені Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»».

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»» Костенка Ігоря івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не узгоджуються з вимогами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з вищезазначених підстав.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

При цьому, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 4 ст. 55 Конституції України).

Таким чином, особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 11, 69, 160-165,167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська