Справа № 357/7615/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/7615/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кошель Б.І.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

Земляної Г.В.

суддів: Мельничука В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним рішення, зобов`язання призначення пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Білоцерківське ОУПФ) про визнання протиправним рішення Білоцерківського ОУПФ від 02 червня 2017 року за № 4043 щодо відмови ОСОБА_3 призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_3 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення за призначенням пенсії.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним рішення Білоцерківського ОУПФ від 02 червня 2017 року за № 4043 щодо відмови ОСОБА_3 призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_3 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення за призначенням пенсії.

На вказану постанову Білоцерківське ОУПФ подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 4, про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_1 від 14 вересня 1993 року.

ОСОБА_3 звернулася до Білоцерківського ОУПФ із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Білоцерківського ОУПФ від 02 червня 2017 року №4043 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у відповідності до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" зі зниженням пенсійного віку.

Відмова вмотивована тим, що відповідно до наданих документів ОСОБА_3 станом на 01 січня 1993 року проживала та працювала лише 1 рік 5 місяців 22 дні, оскільки згідно трудової книжки позивач з 01 серпня 1984 року працювала на посаді старшого техніка у відділі експлуатації електронно-обчислювальних машин Обчислювального центру Статистичного управління Запорізької області та була звільнена 08 липня 1991 року з 01 серпня 1991 року по 14 серпня 1992 року на заводі Радіокераміка (м. Біла Церква), а з 25 серпня 1992 року по 01 вересня 1993 року в ПТФ «Укрінтер ЛТД» (місце розташування невідоме).

Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчались у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони за станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на два роки та додатково один рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_3 з 01 серпня 1984 року працювала на посаді старшого техніка у відділі експлуатації електронно-обчислювальних машин Обчислювального центру Статистичного управління Запорізької області та була звільнена 08 липня 1991 року, що підтверджується довідкою Головного управління статистики у Запорізькій області від 07 липня 2017 року № 15.1-12/173.

В період з 11 січня 1989 року по 15 листопада 1989 року знаходилась в частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею одного року та в період з 16 листопада 1989 року по 15 листопада 1991 року у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач народила сина, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії VI-БК № 373030, яке видане відділом ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області. Місце народження дитини вказане як м. Біла Церква, Київської області. Після народження дитини позивач знаходилася в декретній відпустці по догляду за дитиною та постійно проживала в АДРЕСА_1, проте не була там зареєстрована. Згідно копії медичних довідок дитини позивача, вбачається, що вона, з народження проходила обстеження та лікування в Білоцерківській дитячій лікарні. Згідно виписки з історії розвитку новонародженого ОСОБА_3 був виписанииий за адресою: АДРЕСА_1.

На підтвердження даного факту позивачем надано перелік документів де зазначена адреса місця проживання АДРЕСА_1:

- копія довідки про дородовий патронаж від 20 вересня 1988 року;

- копія виписки із історії розвитку новонародженого 22 листопада 1988 року;

- копія довідки про стаціонарне лікування від 04 січня 1990 року;

- копія довідок епікриз;

- копія довідки виданої Білоцерківської ЖЕД № 3 від 06 січня 1994 року про підтвердження місця проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 в період часу з жовтня 1988 року по липень 1991 року.

Разом з тим, позивачем було надано копію паспорту з відміткою про реєстрацію місця проживання від 03липня 1991 року за адресою АДРЕСА_2.

Крім того, у матеріалах справи міститься копія довідки виконавчого комітету Білоцерківської міської ради народних депутатів Київської області від 10 січня 1994 року № 5042, про те що ОСОБА_3, постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вона за станом на 01 січня 1993 року проживала або працювала у цій зоні не менше чотирьох років у м. Біла Церква.

З наведеного вбачається, що позивач дійсно протягом 4-х років проживала в АДРЕСА_1.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Єдиним документом, який підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, позивачем надана достатня кількість документів, що дають підстави для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому рішення Білоцерківського ОУПФ від 02 червня 2017 року №4043 щодо відмови в призначенні такої пенсії позивачу є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, а тому апеляційну скаргу Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області необхідно залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляної Г.В.

Мельничук В.П.