Справа № 439/694/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8308/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 10 липня 2017 року у справі за його позовом до старшого інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону 2 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

26 травня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову старшого інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону 2 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (далі Інспектор) у справі про адміністративне правопорушення від 16 травня 2017 року серії АР № 699848, якою його було притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425 грн. на підставі ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 10 липня 2017 року у справі № 439/694/17 у задоволенні позову було відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив зазначене судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення його позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідачем не доведено факт порушення ним правил дорожнього руху, а судом не взято до уваги його доводів та безпідставно надано перевагу поясненням відповідача.

Інспектор та його представник у судовому засіданні апеляційного суду заперечили обґрунтованість доводів апелянта, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Позивач на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апелянта, апеляційний суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з таких міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення ґрунтується на досліджених доказах, які доводять винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та винесена у відповідності до закону, то у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 слід відмовити.

Даючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із такого.

У відповідності до п. 2.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Приписами п. 11.4 ПДР встановлено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Окрім того, приписами ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до матеріалів справи 16 травня 2017 року Інспектором відносно ОСОБА_4 винесена постанова серії АР № 699848, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за виїзд під час керування автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Київ - Чоп М-06/443 км на дві смуги для руху в одному напрямку на зустрічні смуги, а також відсутність полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів у порушення вимог п. 11.4 та п. 2.1 ПДР.

Як слідує з наданого відповідачем відеозапису з нагрудного реєстратора Інспектора, на якому зафіксовано розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення, позивач ОСОБА_4 заперечує факт скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого п. 11.4 ПДР, однак не заперечує відсутності на час зупинки полісу (сертифікату) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ході апеляційного розгляду Інспектор пояснив суду, що інших доказів на підтвердження факту виїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_4 на призначений для зустрічного руху бік дороги у нього немає, оскільки таке порушення ПДР ним було виявлено візуально під час здійснення патрулювання автодороги на службовому автомобілі на відстані приблизно 300-400 м, однак на реєстраторі патрульного автомобіля воно не зафіксоване.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не доведено, а тому в цій частині оскаржувану постанову серії АР № 699848 від 16 травня 2017 року слід визнати протиправною і скасувати.

Разом із тим, накладення оскаржуваною постановою серії АР № 699848 від 16 травня 2017 року на позивача штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідає як встановленим фактичним обставинам, так і наведеним вище правовим нормам. Тому у цій частині правових підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції не вбачає.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції при відмові у задоволенні позову у повному обсязі щодо частини позовних вимог було допущено порушення норм процесуального та матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова у цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати постанову Бродівського районного суду Львівської області від 10 липня 2017 року у справі № 439/694/17 у частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправною та скасування постанови старшого інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону 2 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 серії АР № 699848 року від 16 травня 2017 року щодо визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та прийняти нову, якою такі позовні вимоги задовольнити.

У решті постанову Бродівського районного суду Львівської області від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

ОСОБА_5

Постанова у повному обсязі складена 20 жовтня 2017 року.