Справа № 295/9974/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/9974/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи періоду роботи в Кооперативі по побутовому обслуговуванню населення «Вега» з 14.12.1988 року по 22.02.1993 року, викладений в листі № 276/А-8 від 08.06.2017 року, зобовязати відповідача зарахувати до стажу роботи період роботи в Кооперативі по побутовому обслуговуванню населення «Вега» з 14.12.1988 року по 22.02.1993 року та стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що маючи загальний стаж роботи майже 30 років, що підтверджують записи в трудовій книжці, позивач має право на отримання пенсії за віком з 23 липня 2018 року. В червні 2017 року позивач звернувся до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із листом та надав документи, що підтверджують стаж роботи з метою підготовки до надання всіх необхідних документів та довідок для призначення пенсії у наступному році. Листом від 08.06.2017 року за № 276/А-8 відповідачем було надано відповідь, що стаж роботи в Кооперативі по обслуговуванню населення «Вега» з 14.12.1988 року по 22.02.1993 року не може бути врахований до загального стажу роботи в зв'язку з тим, що в трудовій книжці при звільненні стоїть печатка УССР. Вказано, що позивач має надати інші документи, які підтверджують стаж за вказаний період. Позивач звернувся до Державного архіву Житомирської області за підтверджуючими документами, на що отримав відповідь про те, що документи особового складу з кадрових питань Кооперативу по побутовому обслуговуванню населення «Вега» на зберігання до архіву не надходили та інформацією по їх місцезнаходження вони не володіють.

Позивач вважає дії відповідача щодо неврахування до стажу роботи періоду роботи в Кооперативі по побутовому обслуговуванню населення «Вега» протиправними та такими, що порушують його законні права.

12.10.2017 року представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подано до суду письмові заперечення проти позову, в яких останній не погоджуючись з позовом, просив відмовити у його задоволені.

На підставі ст. 183-2 КАС України розгляд справи проводиться у скороченому провадженні, без виклику сторін, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, зясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно частини 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що відповідачем розглядалося звернення ОСОБА_1 та листом від 08.06.2017 року та повідомлено заявника про те, що період роботи з 1988 року по 1993 року в кооперативі «Вега» завірений печаткою УРСР. Печатка з реквізитами УРСР не може бути прийнята до уваги і вищезазначений період роботи не може бути зарахований до загального стажу роботи.

Згідно записів у трудовій книжці БТ-І № 0016448, ОСОБА_1 14.12.1988 року було прийнято на роботу в кооператив «Вега» та 22.02.1993 року звільнено на за власним бажанням. Останній запис завірено печаткою з реквізитами Української радянської соціалістичної республіки (а.с. 7-8).

Листом архівного відділу Житомирської міської ради від 07.06.2017 року № 01-16/13-А зазначено, що документи з кадрових питань (особового складу) Кооперативу побутового обслуговування населення «Вега» на зберігання до архівного відділу Житомирської міської ради та комунальної установи «Трудовий архів м. Житомира» Житомирської міської ради не надходили, інформацією щодо місцезнаходження вищезазначених документів архів не володіє (а.с. 11).

Враховуючи зміст даного листа, позивач не має змоги надати до пенсійного органу інші документи, які б підтверджували зазначений період роботи.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 39 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, а отже є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення. Твердження відповідача, що період роботи з 14.12.1988 р. по 22.02.1993р. зарахувати до страхового стажу не можливо в зв'язку з тим, що період роботи в Кооперативі по побутовому обслуговуванню населення «Вега» завірено печаткою УРСР не ґрунтуються на жодній нормі законодавства, а положення Постанови Верховної Ради України від 11.05.1992 р. "Про заходи щодо забезпечення виконання вимог дозвільної системи" № 2318-XII не містять положень про нечинність фактично існуючих печаток та штампів та про обов'язок їх заміни. Не впливає на права та законні інтереси позивача і факт припинення статусу СРСР як суб'єкта міжнародного права, а також факт створення Співдружності Незалежних Держав.

Та обставина, що підприємство не змінило свою печатку новою після припинення СРСР, не робить документи, які засвідчені нею, неправдивими. Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, тому ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу.

Також, суд зазначає, що посилання відповідача на порядок, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1993 р. № 637 "Про затвердження порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" є хибним, а вимоги щодо надання позивачем уточнюючих довідок на підтвердження страхового стажу за спірний період, з огляду на вищенаведене, є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідач не довів суду правомірності своїх дій та рішень.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Статтею 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином з огляду на задоволення позовних вимог із відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

На підставі Кодексу законів про працю України, Закону України "Про пенсійне забезпечення", керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 17, 71, 160-163, 183-2, 244-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи періоду роботи в Кооперативі по побутовому обслуговуванню населення «Вега» з 14.12.1988 року по 22.02.1993 року.

Зобовязати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в Кооперативі по побутовому обслуговуванню населення «Вега» з 14.12.1988 року по 22.02.1993 року.

Стягнути з Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Гумен