Справа № 805/2955/17-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 р. Справа №805/2955/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:13:00

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шувалової Т.О.,

секретаря судового засідання - Шемет Я.О.

за участю:

представника позивача - Пилипенко О.В., за довір.;

представник відповідача - Голуб М.І. за довір.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна - експедиційна компанія «Енерготранс» в особі філії «Енерговажтранс» до Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчиняти будь-які дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна - експедиційна компанія «Енерготранс» в особі філії «Енерговажтранс» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області, в якому просило:

- визнати дії Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області незаконними щодо пред'явлення на примусове виконання вимоги Бахмутського об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Донецькій області № Ю-157-23 від 03.08.2016 року про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску в розмірі 225050,27 грн.;

- заборонити Головному управлінню Державної фіскальної служби в Донецькій області здійснювати будь-які дії щодо стягнення заборгованості за вимогою Бахмутського об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Донецькій області №Ю-157-23 від 03.08.2016 року з позивача.

Справа перебувала у провадженні судді Толстолуцької М.М.

У зв'язку із проведенням повторного автоматичного розподілу справи, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року справа прийнята до провадження суддею Донецького окружного адміністративного суду Шуваловою Т.О. (а.с. 71).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.08.2017 року на його адресу надійшла постанова державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2017 року на примусове виконання вимоги Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Донецькій області № Ю-157-23 від 03.08.2016 року про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску в розмірі 225 050, 27грн.

Позивач вважає, що протягом проведення антитерористичної операції на території України він звільнений від сплати єдиного соціального внеску і ці обставини засвідчено сертифікатом Торгово-промислової палати від 30.01.2017 року.

На думку позивача, дії Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області щодо пред'явлення до примусового виконання вимоги Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Донецькій області № Ю-157-23 від 03.08.2016 року є незаконними та просить суд заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії щодо стягнення цих сум.

Представник відповідача надав письмові заперечення на позов, відповідно до яких просив суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень зазначив, що позивачем не засвідчено настання обставин непереборної сили щодо звільнення від виконання обов'язків, визначених ч. 2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", оскільки Сертифікат Торгово-промислової палати, який отриманий позивачем, містить лише засвідчення настання обставин непереборної сили, які стосуються податків та обов'язкових платежів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позові.

Представники відповідача заперечували про задоволення позовних вимог, просили відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна - експедиційна компанія «Енерготранс» в особі філії «Енерговажтранс» (надалі - ТОВ «ТЕК «Енерготранс») є юридичною особою (ЄДРПОУ - 32382179), зареєстрований за адресою: 01133, м.Київ, вул.Кутузова , б.18/7 (а.с. 30).

Філія «Енерговажтранс» ТОВ «ТЕК «Енерготранс» не є юридичною особою, має статус відокремленого структурного підрозділу ТОВ «ТЕК «Енерготранс», зареєстрована за адресою: 85205, Донецьк область, м.Торецьк, вул.Історічна, 9 (арк.спр. 31-40), є платником єдиного внеску згідно з п. 1 ч. 1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та перебуває на обліку в Бахмутській об'єднаній державній податковій інспекції (Торецьке відділення) ГУ ДФС у Донецькій області.

03 серпня 2016 року Артемівською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Донецькій області (Дзержинське відділення) - на теперішній час - Бахмутська об'єднана державна податкова інспекція (Торецьке відділення) ГУ ДФС у Донецькій області - було складено вимогу № Ю-157-23 про сплату Філією «Енерговажтранс» ТОВ «ТЕК «Енерготранс» недоїмки з єдиного соціального внеску в сумі 2 931 316, 76грн.,(арс.спр. 9).

Вищевказана вимога була отримана позивачем та добровільно сплачена в розмірі 2 706 266, 49грн., що не заперечується сторонами.

Правомірність складення вимоги № Ю-157-23 від 03.08.2016 року на суму 2 931 316, 76грн., вже була предметом судового розгляду по справі № 805/4339/16-а за позовом ТОВ «ТЕК «Енерготранс» в особі філії "Енерговажтранс" до Бахмутської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області; Дзержинського відділення Артемівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області про скасування вимоги № Ю-157-23 від 03.08.2016 року на суму 2 931 316, 76 грн.

При розгляді цієї справи судом була надана оцінка правомірності формування податковим органом вимоги про сплату єдиного соціального внеску та згідно прийнятої постанови Донецьким апеляційним адміністративним судом від 23 червня 2017 року по справі № 805/4339/16-а, колегія суддів дійшла висновку про наявність у відповідача права формувати та надсилати платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки. Стягнення цих сум не було предметом розгляду справи.

Відповідно до статті 19-1.1.22. Податкового Кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, а саме: здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

У відповідності з цим, ГУ ДФС у Донецькій області було пред'явлено вимогу № Ю-157-23 від 03.08.2016 року в розмірі 250 050,27грн., до примусового виконання.

Постановою державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 серпня 2017 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вимоги № Ю-157-23 від 03.08.2016 року по заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 250 050,27грн.

Предметом розгляду даної справи є правомірність дій відповідача по пред'явленню вимоги про сплату недоїмки в сумі 225 050, 27грн., до примусового виконання.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону України Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VІ), зокрема частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Разом з цим, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

На час вирішення даної справи, Президентом України не прийнято Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, тобто, період проведення АТО триває.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» ( далі - Закон № 1669-VII), згідно до статті 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених положень, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014р.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" було доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) такого змісту:

"9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Тобто, аналізуючи вищевикладене, сам факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення за порушення Закону.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року (втратив чинність) та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинний), затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Серед цього переліку зазначено м. Бахмут, де знаходиться орган доходів та зборів на обліку якого перебуває позивач.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав приписи п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та звернувся до відповідача з заявою від 29.01.2015 р. № 03/41 щодо звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску, у тому числі нарахування, утримання, сплати єдиного внеску та подання звітності.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що позивач, в даному випадку, звільнений від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Доводи відповідача стосовно того, що Сертифікат Торгово - промислової палати отриманий позивачем не підтверджує настання для нього обставин непереборної сили (форс-мажору), оскільки сама по собі Торгово - промислова палата відповідно до Регламенту не засвідчує настання форс-мажорних обставин щодо єдиного внеску, відхиляються судом, з огляду на те, що п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» має пряму дію для звільнення від сплати єдиного внеску і не вимагає додаткового отримання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин щодо сплати єдиного внеску, а тому таке звільнення повинно враховуватись податковим органом самостійно.

Аналізуючи вищевикладене суд приходить висновку, що оскільки в силу діючого на цей час законодавства позивач звільнений від сплати єдиного соціального внеску, тому правових підстав для примусового стягнення з позивача сум заборгованості за вимогою № Ю-157-23 від 03.08.2016 року на суму 225 050, 27грн., немає.

За таких обставин дії відповідача щодо направлення вимоги № Ю-157-23 від 03.08.2016 року на суму 225 050, 27грн., на примусове виконання є протиправними, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про заборону відповідачу здійснювати будь-які дії щодо стягнення з позивача заборгованості за вимогою Бахмутського об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Донецькій області №Ю-157-23 від 03.08.2016 року, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки відновленню підлягає порушене право позивача, а у відповідності до приписів пункту 1 та пункту 2 статті 2 КАС України суд не має права на майбутнє зобов'язувати або забороняти відповідачу вчиняти будь-які дії. Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Постанова виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошена її вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 23 жовтня 2017 року. Повний текст постанови виготовлено 23 жовтня 2017 року.

Керуючись статтями 2, 11, 17-20, 69-72, 94, 162, 163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна - експедиційна компанія «Енерготранс» в особі філії «Енерговажтранс» до Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчиняти будь-які дії - задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області неправомірними щодо пред'явлення на примусове виконання вимоги Бахмутського об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Донецькій області №Ю-157-23 від 03.08.2016 року про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску в розмірі 225 050, 27 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна - експедиційна компанія «Енерготранс» в особі філії «Енерговажтранс» (85205, Донецьк область, м.Торецьк, вул. Історічна, 9, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600 (одну тисячу шістьсот) гривень 00 копійок.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шувалова Т.О.