Справа № 195/1489/17
Суддя: Кондус Л. А.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 195/1489/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.10.2017 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними, скасування розпорядження заступника начальника ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 12.05.2016 року, від 13.06.2016 р. за № 119088, якими їй призначено пенсію за віком згідно з ч. 3 ст. 45 ЗУ«Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та про зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком на підставі ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та зробити відповідний перерахунок пенсії з 12.05.2016 року.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 01.09.2010 року на підставі поданої нею заяви до ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Томаківському районі їй була призначена пенсія за вислугу років із розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік (1650,43 грн.)

07.09.2010 р. вона звернулася до ОСОБА_3 із заявою про припинення виплати пенсії за вислугу років з 06.09.2010 р. у зв'язку із виходом (працевлаштуванням) на роботу за спеціальністю.

Так, з 06 вересня 2010 року вона працює та пенсію за вислугу років не отримувала, сплачує у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Після досягнення нею 57 років 6 місяців вона набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та, у зв'язку з цим, 06.05.2016 р. звернулася до ОСОБА_3 із заявою про призначення їй пенсії за віком, на підставі чого їй призначена дана пенсія згідно з розпорядженням ОСОБА_3 від 12.05.2016 року за № 119088, по механізму нарахування - як перехід із одного виду пенсії на інший.

Так, розрахунок встановленої їй до сплати пенсії за віком становив 1465,44 грн., який був обчислений із розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік (1650,43грн.).

На даний час розмір призначеної їй пенсії на підставі розпорядження ОСОБА_3 від 13.06.2016 р. № 119088 становить 1467,17грн.

У серпні поточного року вона офіційно звернулася до ОСОБА_3 із заявою про здійснення перерахунку призначеної їй пенсії, на підставі ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно чого пенсія повинна обчислюватися з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки - 2013-2015 роки, що становить 3263,6 грн., а не з розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік, як було визначено ОСОБА_3, бо пенсія за нормами ст.9 вищезазначеного Закону, їй була призначена вперше.

12.09.2017 року вона отримала відповідь, в якій ОСОБА_3, посилаючись на ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , вважає правомірними свої дії та законним рішення по призначенню їй пенсії за віком, обчислюючи її розмір згідно з ч. 1 ст.40 вищезазначеного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2009 рік, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії (1650,43 грн.)

Позивач вважає, що дії ОСОБА_3 по призначенню їй пенсії за віком, з посиланням на ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як переведення з одного виду пенсії на інший, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії -1650,43 грн., є неправомірними, необгрунтованими та основаними на суб'єктивних міркуваннях посадових осіб ОСОБА_3, у зв'язку з чим, розпорядження заступника начальника ОСОБА_3 від 12.05.2016р., від 13.06.2016р. за № 119088 є незаконними та підлягають скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Пенсії за вислугу років призначаються при залишені роботи, яка дає право на цю пенсію. Ст.6 цього Закону визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Згідно з ч.2 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії.

Статтею 7 вищевказаного Закону визначено, що пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Відповідно, при виході особи на роботу, яка дала право на цю пенсію, право особи на пенсію за вислугу років - припиняється.

Так, позивачем 07.09.2010р. була написана заява до ОСОБА_3 про припинення виплати пенсії за вислугу років у зв'язку із виходом на роботу за спеціальністю, тобто, на роботу, яка дала їй право на цю пенсію. Відповідно, виплата по даному виду пенсії їй була припинена, що не заперечується самим відповідачем у наданій ним 11.09.2017р. офіційній відповіді, у зв'язку із чим, її право на пенсію за вислугу років також було припинено. На її звернення до ОСОБА_3 нею за вих.№ П-143-1 від 07.08.2017р. був отриманий відповідний перелік запитуваних документів, зокрема, витяг із протоколу засідання комісії ОСОБА_3 від 28.09.2010р. № 1490, в якому зазначено, що пенсія за вислугу років їй призначена довічно, що є незаконним.

Згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або членів її сім'ї, які отримали пенсію в разі смерті цієї особи. Вона, вийшовши на роботу за спеціальністю, написала відповідну заяву до ОСОБА_3, попередивши про те, щоб виплати їй по пенсії за вислугу років не нараховувались та не сплачувались, що фактично і відбувалось - вона пенсійні виплати по пенсії за вислугу років не отримувала, відповідно, працюючи з вересня 2010 року по травень 2016 року, вона пенсіонером не була.

На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що призначена їй ОСОБА_3 пенсія за віком, як перевід із виду на вид, на підставі ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника

середньої заробітної плати (доходу) по Україні, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, є незаконним, так як право на пенсію за вислугу років вона втратила у зв'язку із виходом на роботу, а тому, ні про який перехід із одного виду пенсії на інший не йдеться.

Разом з цим, ч.3 ст.45, ч. 1 ст.40 вищезазначеного Закону, на який посилається ОСОБА_3, передбачається, що перевід із одного виду пенсії на інший може відбуватися лише за бажанням особи. Вона такого бажання не виявляла, що не заперечується та не спростовується самим відповідачем.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016року № 988 «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», Нікопольське об'єднане управління Пенсійного Фонду України є правонаступником ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Томаківському районі, а тому відповідачем у даному адміністративному процесі має бути Нікопольське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області.

В судове засідання представники сторін не зявилися, проте подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Представник позивача зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

В поданих суду письмових запереченнях представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, через його безпідставність, мотивуючи тим, що позивач перебуває на обліку управління Пенсійного фонду України (по смт.Томаківка) з 01.09.2010 року та отримувала пенсію по вилузі років.

Розрахунок розміру пенсії був проведений з урахуванням середньої заробітної плати за 2009 рік - 1650,43 грн.

Згідно заяви та довідки № 55-Д від 07.09.2010 р. про прийняття ОСОБА_1 на посаду заступника директора з виховної роботи Томаківської загальноосвітньої школи № 1 з 06.09.2010 року виплату пенсії було припинено на період роботи за спеціальністю, так як відповідно до ст.7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсія за вислугу років призначається при залишенні роботи. Яка дає право на цю пенсію.

Згідно ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними віку 57 року 6 місяців які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Після досягнення віку ( 57 років 6 місяців) ОСОБА_1 використала своє право на призначення пенсії за віком та 06.05.2016 року надали заяву про призначення /перерахунок пенсії за віком.

Так як в 2010 році ОСОБА_1 використала своє право на призначення пенсії за вислугою років та отримували її з 01.09.2010 р. по 05.09.2010 р. , то для розрахунку розміру пенсії за віком, відповідно до норм діючого пенсійного законодавства, застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Розмір пенсії до виплати з 06.05.2016 року становить 1467,16 грн., а саме:

-розмір пенсії за віком - 1370,50 грн.,

-доплата за понаднормовий стаж 96,66 грн.

Таким чином провести перерахунок пенсії з 12.05.2016 року із застосуванням середнього заробітку по Україні за 2013 -2015 рік 3263,60 грн. неможливо, оскільки це суперечить чинному законодавству.

Суд, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

01.09.2010 року на підставі поданої позивачем заяви до ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Томаківському районі останній була призначена пенсія за вислугу років із розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік (1650,43 грн.), що підтверджується копією вказаної заяви про призначення/перерахунок пенсії.

07.09.2010 р. вона звернулася до ОСОБА_3 із заявою про припинення виплати пенсії за вислугу років з 06.09.2010 р. у зв'язку із виходом (працевлаштуванням) на роботу за спеціальністю, копію вказаної заяви також додано до матеріалів справи.

З матеріалів справи та з доданої копії трудової книжки суд вбачає, що позивач працює з 06 вересня 2010 року та пенсію за вислугу років не отримувала, сплачує у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що підтверджується також відомостями персоніфікованого обліку про застраховану особу.

Після досягнення позивачем 57 років 6 місяців остання набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та, у зв'язку з цим, 06.05.2016 р. звернулася до ОСОБА_3 із заявою про призначення їй пенсії за віком, на підставі чого їй призначена дана пенсія згідно з розпорядженням ОСОБА_3 від 12.05.2016 року за № 119088, по механізму нарахування - як перехід із одного виду пенсії на інший.

Так, розрахунок встановленої позивачу до сплати пенсії за віком становив 1465,44 грн., який був обчислений із розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік (1650,43грн.).

На даний час розмір призначеної їй пенсії на підставі розпорядження ОСОБА_3 від 13.06.2016 р. № 119088 становить 1467,17грн.

Позивач офіційно звернулася до ОСОБА_3 із заявою про здійснення перерахунку призначеної їй пенсії, на підставі ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно чого пенсія повинна обчислюватися з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки - 2013-2015 роки, що становить 3263,6 грн., а не з розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік, як було визначено ОСОБА_3, бо пенсія за нормами ст.9 вищезазначеного Закону, їй була призначена вперше.

12.09.2017 року вона отримала відповідь, в якій ОСОБА_3, посилаючись на ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вважає правомірними свої дії та законним рішення по призначенню їй пенсії за віком, обчислюючи її розмір згідно з ч. 1 ст.40 вищезазначеного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2009 рік, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії (1650,43 грн.), копію відповіді додано до матеріалів справи від 11.09.2017 р. вих. № П-178-1.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 по призначенню їй пенсії за віком, з посиланням на ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як переведення з одного виду пенсії на інший, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії -1650,43 грн., є неправомірними, необґрунтованими, у зв'язку з чим, розпорядження заступника начальника ОСОБА_3 від 12.05.2016р., від 13.06.2016р. за № 119088 є незаконними та підлягають скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно ст.ст.3, 21 Конституції України забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Пенсії за вислугу років призначаються при залишені роботи, яка дає право на цю пенсію. Ст.6 цього Закону визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Законом України «Про пенсійне забезпечення», а саме, статтями 22,34,47 визначений період, на який пенсії призначаються. Так, пенсія за віком призначається довічно, незалежно від стану здоров'я; пенсія по інвалідності на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи; пенсія у разі втрати годувальника - на весь період, протягом якого член сім'ї померлого вважається непрацездатним. Згідно з ч.2 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії.

Статтею 7 вищевказаного Закону визначено, що пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Відповідно, при виході особи на роботу, яка дала право на цю пенсію, право особи на пенсію за вислугу років - припиняється.

Так, позивачем 07.09.2010р. була написана заява до ОСОБА_3 про припинення виплати пенсії за вислугу років у зв'язку із виходом на роботу за спеціальністю, тобто, на роботу, яка дала їй право на цю пенсію. Відповідно, виплата по даному виду пенсії їй була припинена, що не заперечується самим відповідачем у наданій ним 11.09.2017р. офіційній відповіді, у зв'язку із чим, її право на пенсію за вислугу років також було припинено. На її звернення до ОСОБА_3 нею за вих.№ П-143-1 від 07.08.2017р. був отриманий відповідний перелік запитуваних документів, зокрема, витяг із протоколу засідання комісії ОСОБА_3 від 28.09.2010р. № 1490, в якому зазначено, що пенсія за вислугу років їй призначена довічно, що є незаконним, бо не відповідає нормам діючого законодавства.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що призначена позивачу ОСОБА_3 пенсія за віком, як перевід із виду на вид, на підставі ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, є незаконним, так як право на пенсію за вислугу років вона втратила у зв'язку із виходом на роботу.

Разом з цим, ч.3 ст.45, ч. 1 ст.40 вищезазначеного Закону, на який посилається ОСОБА_3, передбачається, що перевід із одного виду пенсії на інший може відбуватися лише за бажанням особи. Вона такого бажання не виявляла, що не заперечується та не спростовується самим відповідачем. Крім зазначеного, пенсія за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» їй призначена вперше, а тому, має застосовуватися показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три попередні календарні роки, що передують року звернення. Згідно з ч.2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини та громадянина.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведений факт правильного призначення пенсії позивачу, тому, на думку суду, відповідач не виконав покладені на нього ч. 2 ст. 71 КАС України обовязки щодо надання доказів при запереченні проти позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9,11,19,20,69-71, 99,100,105, 106, 122, 158-163 КАС України, ст.6,7, 12,52,53 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 об'єднаного ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо призначення їй пенсії за віком на підставі ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як перевід із одного виду пенсії на інший, протиправними.

Скасувати розпорядження заступника начальника ОСОБА_2 об'єднаного ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 12.05.2016 р., від 13.06.2016 р. за № 119088, якими ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно з ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Нікопольське об'єднане ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зробити відповідний перерахунок пенсії з 12.05.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до адміністративного апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а якщо постанова була проголошена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з подачею копії апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_4