Справа № 725/1103/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/1103/17

Головуючий у 1-й інстанції: Галичанський О.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

12 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області на постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 24.02.2017 року у справі про порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Чернівецької митниці ДФС від 24.02.2017 року у справі про порушення митних правил №0163/408020301/17, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Постановою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 липня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обовязковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 31 січня 2017 року старшим державним інспектором ВМО №1 п/п "Порубне-Сірет" м/п "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_3 відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №0163/408020301/17, яким встановлено, що 31.01.2017 року о 19 год. 36 хв. під час здійснення митного контролю легкового автомобіля "Крайслер Гранд Вояджер" реєстраційний номер В9089ВХ під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який заїхав у зону митного контролю на територію п/п "Порубне" м/п "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці ДФС було встановлено перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки т/з, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення, більше ніж на 10 днів. Позивач слідував з України до Румунії у приватних справах. Для здійснення митного контролю та митного оформлення вищевказаного транспортного засобу, який вивозився за межі митної території України, громадянином було надано технічний №007596170 та закордонний паспорт на ім'я громадянина України. Під час здійснення митного контролю, згідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЕАІС ДМСУ було встановлено, що 27.12.2016 року громадянин України ОСОБА_2 ввіз на митну територію України вищевказаний автомобіль через п/п "Порубне" м/п "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці ДФС в режимі транзит з метою особистого користування та повинен був вивезти з митної території України вказаний автомобіль в строк до 5 діб через цей же пункт пропуску.

На підставі вказаного протоколу про ПМП 24 лютого 2017 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС було винесено постанову №0163/408020301/17, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з статтею 1 МК України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно статтей 257, 265 МК України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування; декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

У відповідності до вимог "Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" від 17.11.2005 року за № 1118, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби, ВМД (у разі транзиту транспортного засобу, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення транспортного засобу з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Відповідно до ст. 70 МК України, визначено види митних режимів, якими зокрема і є транзит та тимчасове ввезення.

Згідно статті Стаття 71 МК України, декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом.

Статтею 90 МК України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Стаття 92 МК України передбачає, що для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: 1) подати органу доходів і зборів митну декларацію (документ, який відповідно до статті 94 цього Кодексу використовується замість митної декларації), товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару; 2) у випадках, визначених законодавством, надати органу доходів і зборів дозвільний документ на транзит через митну територію України, який видається відповідними уповноваженими органами; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Статтею 93 МК України визначено, вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту зокрема і якою є вимога згідно якою товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, згідно якою, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

В силу статті 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Крім цього, ч.5 цієї ж статті для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу згідно якою, для декларування у митний режим транзиту товарів, що переміщуються будь-яким видом транспорту, крім випадків, визначених цією статтею, використовується митна декларація (у тому числі попередня митна декларація).

Таким чином, Митним кодексом України визначені види митних режимів та певні особливості використання цих режимів. Одним з яких згідно із зазначеним є - митний режим транзит, особливістю якого, є дотримання вимог встановлених главою 17 Митного кодексу, зокрема таких як, доставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Так дійсно з матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки "Крайслер Кранд Вояджер" реєстраційний номер В9089ВХ належить на праві власності громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_6, який неодноразово перетинав кордон України на вказаному транспортному засобі, в тому числі і 27.12.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також копією електронного витягу за даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску та листом центру обробки спеціальної інформації від 09.06.2017 року.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги факт ввезення автомобіля марки "Крайслер Кранд Вояджер" реєстраційний номер В9089ВХ на митну територію України в митному режимі "транзит".

Тобто, в даному випадку при ввозі автомобіля на територію України декларантом виступав позивач, у випадку ввозу вказаного автомобіля громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_6 на територію України посадовими особами митниці був би застосований режим "тимчасового ввезення" на імя не резидента (іноземця).

Таким чином, саме громадянин України ОСОБА_2 27.12.2016 року ввіз на митну територію України вищевказаний автомобіль через п/п "Порубне" м/п "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці ДФС в режимі транзит з метою особистого користування та повинен був вивезти з митної території України вказаний автомобіль в строк до 5 діб через цей же пункт пропуску.

Згідно положень Митного кодексу України, декларант самостійно визначає митний режим товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до мети їх переміщення та на підставі документів, що подаються митному органу для здійснення митного контролю та митного оформлення, а митний орган або погоджується з пропозицією декларанта про можливість розміщення певного товару в конкретний митний режим, або відмовляє йому в такому дозволі, якщо конкретний товар не може бути поміщений в обраний декларантом митний режим.

Отже, при ввезенні 27.12.2016 року на митну територію України автомобіля марки "Крайслер Кранд Вояджер" реєстраційний номер В9089ВХ позивачем було самостійно визначено митний режим "транзит", а митний орган лише погодився з такою пропозицією декларанта. Матеріалами справи зазначені обставини в судовому засіданні не спростовано.

Транспортні засоби, які ввезені на митну територію України у митному режимі транзиту, знаходяться під митним контролем, тобто митне оформлення їх не завершено. Такі транспортні засоби не можуть використовуватись з іншою метою, крім транзиту, в тому числі передаватися у користування чи розпорядження іншим особам.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно статті 459 МК України, адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом.

Частиною 1 статті 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Так, ч. 3 ст. 470 МК України визначено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанова митного органу №0163/408020301/17 від 24 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням норм Митного кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, так як прийняте з порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 24.02.2017 року у справі про порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_7