Справа № 2а-105/11/0407
Суддя: Болоніна М. Б.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-105/11/0407
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі судді Болоніної М.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Вільногірську Дніпропетровської області про спонукання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії дітям війни,

В С Т А Н О В И В:

20.01.2011 р. до суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до управління ПФУ в м.Вільногірську про спонукання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії дітям війни, де просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити їй підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 р. по час винесення судового рішення за цим позовом, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», визнавши незаконною бездіяльність відповідача стосовно нездійснення цього перерахунку за вказані періоди часу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має статус «дитина війни», перебуває на обліку у відповідача і згідно зі ст.6 зазначеного Закону вона має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але відповідач у 2006 та 2007 роках не призначав, не нараховував і не виплачував такого підвищення, а у 2008, 2009, 2010 роках вказаний вид підвищення до пенсії призначався та виплачувався їй лише частково у розмірі 10%. Позивач у своєму позові посилається, зокрема, на окремі положення Конституції України як акту прямої дії, а також рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 та від 22.05.2008 р. №10-рп/2008, згідно яких були визнані неконституційними положення окремих нормативно-правових актів, якими керувалось управління ПФУ при нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії.

Ухвалою суду від 28.01.2011 р. (ар.с.12), яка набрала законної сили, у задоволені заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду в межах заявлених позовних вимог з 09.07.2007р. до шестимісячного строку, який передував дню подачі позову, відмовлено; адміністративний позов щодо зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в частині позовних вимог за період з 09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р., з 22 травня 2008 р. по 19 липня 2010 р. залишено без розгляду, тобто предметом судового розгляду є позовні вимоги за період з 20 липня 2010 р. по день розгляду справи, а саме по 22 лютого 2011 р.

Справа розглядається відповідно до ст.183-2 КАС України в порядку скороченого провадження без виклику осіб, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання.

17.02.2011 р. на адресу суду надійшли письмові заперечення відповідача (ар.с.16), в яких управління ПФУ з доводами позивача не погоджується та просить в задоволені позовних вимог відмовити. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»передбачено підвищення пенсії «дітям війни»на 30% мінімальної пенсії за віком, термін «мінімальний розмір пенсії за віком»визначено лише в ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але цей термін застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, які призначені тільки за цим Законом. Крім того, відповідно до прикінцевих положень цього Закону надбавки та підвищення, встановлені до пенсій, виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2009 р. №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»«дітям війни» підвищення до пенсії виплачується у таких розмірах: з 01 січня 2008 р. 47,00 грн., з 22 травня 2008 р. 48,1 грн., з 1 липня 2008 р. 48,2 грн. та з 1 жовтня 2008 р. і до сьогоднішнього часу 49,8 грн., отже позивач за період з 01.01.2008 р. по січень 2011 р. отримала підвищення до пенсії, як «дитина війни», у сумі 1824,30 грн. Ця постанова Кабінету Міністрів України є чинною і тому управління ПФУ діє згідно норм чинного законодавства, тобто його дії не є протиправними.

Дослідивши та оцінивши в сукупності надані по справі письмові докази, в тому числі пенсійне посвідчення ОСОБА_1 із зазначенням статусу «дитина війни»(ар.с.6), довідку управління ПФУ в м.Вільногірську від 12.01.2011 р. №33 про виплату надбавки дітям війни, виданої на імя ОСОБА_1 (ар.с.7), лист управління ПФУ в м.Вільногірську від 12.01.2011 р. №35 про надбавку до пенсії ОСОБА_1 (ар.с.8), суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.11,71 КАС України розгляд і вирішення адміністративних справ здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась 08 листопада 1938 року та є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004р. №2195-ІV, тобто має статус «дитини війни».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 р. №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Доводи відповідача про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосуються «дітей війни»відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд вважає безпідставними. Положення ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, тому для підвищення розміру пенсії позивачеві слід застосовувати саме це визначення мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 р. №107-VI внесено зміни, в тому числі до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якими ст.6 Закону викладено в новій редакції, згідно з якою дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 р. визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»щодо викладення положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто було відновлено дію цієї статті у первісній редакції, а саме, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2010 році та станом на 22.02.2011 р., тобто на час розгляду справи, вищенаведені положення закону мають законну силу та не були призупинені.

Таким чином, суд доходить висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови у нарахуванні і виплаті позивачу підвищення до пенсії згідно з вимогами ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 20.07.2010 р. по 22.02.2011 р.

На відшкодуванні понесених судових витрат за рахунок Державного бюджету України позивач не наполягала.

Керуючись ст.ст.8,9,18,71,158-162,183-2 КАС України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 р. №2195-IV, ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. №10-рп/2008, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Вільногірську Дніпропетровської області про спонукання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії дітям війни задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Вільногірську Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно з вимогами ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Вільногірську Дніпропетровської області здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням підвищення в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 20 липня 2010 року по 22 лютого 2011 року з урахуванням раніше проведених виплат за відповідний період.

Апеляційна скарга на постанову подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Копії постанови направити сторонам в порядку ч.7 ст.183-2 КАС України.

СУДДЯ М.Б.БОЛОНІНА