Справа № 804/5305/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2017 р.Справа №804/5305/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Компанії «AVALEY INVESTMENS LIMITED» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство обмеженою відповідальністю «Арт Ленд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віват-Рент» про про визнання протиправними дій та вимог, -
18 серпня 2017 року Компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED» звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство обмеженою відповідальністю «Арт Ленд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віват-Рент», в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог від 15 вересня 2017 року, просила суд:
- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_3 щодо визнання нікчемними договорів: договору застави майнових прав №01/1715/Т/7 від 28 серпня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «АктаБанк» та юридичною особою - Компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED» в розмірі 8914377,06 доларів США; договір переуступки коштів згідно SWIFT - повідомлення АС МТ 320 від 27.03.2014 року реф. №20140326-РТ-011 и МТ 399 від 27.03.2014 року реф. №20140326-РТ-011 згідно Генеральної угоди від 27.03.2013 року №2013/42/03 з Компанією «AVALEY INVESTMENS LIMITED» та щодо направлення повідомлень про нікчемність правочинів з вимогами про необхідність повного та належного виконання умов Кредитного договору № 01-1715/Т від 26.03.2014 року, укладеного між ПАТ «Актабанк» та ТОВ «Віват-Рент»;
- визнати протиправним та скасувати наказ №46-1 від 26.07.2017 року «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_3.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- визначені у повідомленнях договори, нікчемність яких визнав відповідач, зазначені некоректно. Відповідач, в рамках дослідження кредитних правовідносин за кредитним договором №01-1715/Т від 26.03.2014 року, укладеним між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «Віват-Рент» повідомив про нікчемність: договору застави майнових прав №01/1715/Т/7 від 28 серпня 2014 року, укладеного між ПАТ «АктаБанк» та юридичною особою - Компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED» в розмірі 8914377,06 доларів США та договору переуступки коштів згідно SWIFT-повідомлення АС МТ 320 від 27.03.2014 року реф. №20140326-РТ-011 и МТ 399 від 27.03.2014 року реф. №20140326-РТ-011 згідно Генеральної угоди від 27.03.2013 року №2013/42/03 з Компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED», однак в даних правовідносинах немає відомостей про договір переуступки коштів згідно SWIFT-повідомлень, напевно відповідач некоректно визначив, маючи на увазі якийсь інший правочин;
- відповідач, обґрунтовуючи, свої вимоги, викладені в оскаржуваних повідомленнях про нікчемність правочинів, зазначає, що договір застави майнових прав, договір переуступки коштів з позивачем призвели до віднесення ПАТ «АктаБанк» до категорії неплатоспроможних та є нікчемними з підстав, визначених пунктами 1, 2 та 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Однак зазначені обставини не відповідають дійсності;
- ПАТ «АктаБанк» на виконання вимог статті 512 Цивільного кодексу України повністю та цілком законно відступило право вимоги за кредитним договором з ТОВ «Віват-Рент», про що 28 серпня 2014 року було укладено оплатний договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №01-1715/Т від 26.03.2014 року з Компанією «AVALEY INVESTMENS LIMITED»;
- за правовою природою вказаний договір відступлення є договором купівлі-продажу, зі здійсненням на користь ПАТ «АктаБанк» повного погашення зобовязань боржника, у сумі, визначеній кредитним договором, тобто оплатний правочин на користь ПАТ «АктаБанк»; погашення зобовязань боржника, передбачене у пункті 1.1. договору про відступлення права вимоги відбулось наступним чином: 28 серпня 2014 року між банком та позивачем був укладений договір застави майнових прав №01/1715/Т/7;
- таким чином, компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED», уклавши договір застави майнових прав, передала в заставу ПАТ «АктаБанк» своє право вимоги, забезпечивши тим самим зобовязання по перерахуванню ПАТ «АктаБанк» коштів за договором відступлення права вимоги, а банк, звернувши стягнення на предмет застави отримав повне погашення зобовязань;
- щодо самого предмету застави важливо звернути увагу, що виходячи з вказаних у пункті 1.2. договору правочинів компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED» мала право вимоги до ПАТ «АктаБанк», які вона отримала на підставі договорів міжбанківського кредиту (у розмірі 8914377,06 доларів США). Таким чином, укладення договорів застави майнових прав між банком та позивачем, передбачало передачу в заставу права грошової вимоги позивача до ПАТ «АктаБанк» і саме на це право на користь ПАТ «АктаБанк» було звернено стягнення в рахунок погашення зобовязань перед банком;
- окремо слід наголосити на тому, вартість предмету застави дорівнює сумі зобовязань (сума заборгованості + %) за договором відступлення права вимоги, тому очевидною є майнова вигода для банку, який позбавив себе необхідності вжиття заходів для примусового стягнення безнадійної заборгованості за кредитом, витрат коштів та часу. Отже фактичне виконання банком умов договору застави на свою користь (звернення стягнення на предмет застави) не може вважатись порушенням прав ПАТ «АктаБанк» чи відмови/зменшення ним власних майнових вимог;
- за правочинами, які відповідач безпідставно визнав нікчемними, ПАТ «АктаБанк» на законних підставах набув права вимоги до компанії «AVALEY INVESTMENS LIMITED» та з очевидною перевагою на свою користь. Тому, вищевказаний договір про відступлення права вимоги за кредитним договором та договір застави майнових прав, укладені між ПАТ «АктаБанк» і компанією «AVALEY INVESTMENS LIMITED» є правомірними та дійсними, оскільки недійсність даних правочинів прямо законом не встановлена, а отже правочини є такими, що укладені відповідно до вимог діючого законодавства України;
- таким чином, укладення та фактичне виконання сторонами правочинів, які визнані відповідачем нікчемними, призвело до погашення зобовязання перед ПАТ «АктаБанк» за рахунок компанії «AVALEY INVESTMENS LIMITED» із очевидною вигодою для банку. Разом з тим, звернувши стягнення на предмет застави (яким є грошові вимоги до боржника - ПАТ «АктаБанк») ПАТ «АктаБанк» зменшив також свої зобов'язання перед своїми кредиторами;
- як вбачається з договору про відступлення права вимоги та договору застави майнових прав, вони містять в собі умови, відповідно до яких відступлення прав вимоги ПАТ «АктаБанк» відбулось в інтересах як банку так і нового кредитора - компанії «AVALEYINVESTMENS LIMITED», оскільки на момент відступлення права вимоги за кредитним договором вже було фактично здійснено погашення на користь ПАТ «АктаБанк». Позивач вчинив на користь ПАТ «АктаБанк» відповідні майнові дії, а саме: передав банку в заставу своє право грошової вимоги. Банк же не приймав на себе зобовязань, а навпаки - отримав погашення зобовязань на свою користь. Договір відступлення права вимоги компанією «AVALEYINVESTMENS LIMITED» є оплатним правочином, про що свідчать умови пункту 1.1. договору, тому його на момент укладення банк вже отримав майнову вигоду (повне погашення зобовязань) шляхом звернення стягнення на предмет застави;
- зазначені обставини підтверджують відсутність факту відчуження банком майна, відсутність факту безкомпенсаційної відмови ПАТ «АктаБанк» від власних майнових вимог;
- банк не приймав на себе зобовязань, банк вчинив дії, які призвели лише до задоволення його майнових інтересів. Сама суть правочинів свідчить про відсутність як прийняття банком на себе будь-яких зобовязань, так і відсутність окремих зобовязань «без встановлення обовязку контрагента вчинити майнові дії» на користь банку;
- відповідач також не зазначив посилань на будь-які докази, що підтверджують факт безоплатного відчуження майна з боку ПАТ «АктаБанк», або відмови останнього від майнових вимог, тому його твердження щодо нікчемності правочинів є лише припущенням. Така сама думка, що за відсутності доказової бази нікчемності правочину припущення Фонду не можуть братись до уваги, викладена в постанові ВАСУ від 9 лютого 2017 року по справі №826/9064/15: «Разом із тим відповідачами не наведено, а судом не встановлено доказів наявності підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу у досліджуваному випадку; За таких обставин твердження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» щодо нікчемності договору банківського вкладу є припущенням, яке не доведено належними доказами у встановленому законом порядку.»;
- наслідком укладення договорів про відступлення права вимоги та застави майнових прав і надання новим кредитором застави банку стало те, що ПАТ «АктаБанк» отримав повне погашення зобовязань за договором відступлення права вимоги. Тобто, внаслідок даних правочинів ПАТ «АктаБанк» в повному обсязі задовольнив свої вимоги отримавши вигідне погашення на свою користь;
- уклавши зазначені вище договори банк не приймав на себе жодних зобов'язань, навпаки, набув можливість задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення, а отже такі договори не могли призвести до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобов'язань перед кредиторами. Також щодо неплатоспроможності/неможливості виконання банком своїх грошових зобовязань перед кредиторами, слід зазначити, що: саме перед кредиторами банку, останній набув можливість виконати своє зобовязання і зменшити обсяг своєї заборгованості, оскільки, як було зазначено вище, предметом застави, заставодержателем якої виступив банк у договорі застави майнових прав, були грошові зобовязання ПАТ «АктаБанк» перед позивачем. Внаслідок укладення договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором, застави майнових прав, відбулось погашення заборгованості перед ПАТ «АктаБанк», за рахунок нового кредитора, та зменшення заборгованості банку по грошовим зобовязанням останнього. Вказане не тільки не може мати причинного звязку із настанням неплатоспроможності банку, а навпаки свідчить про економічно-обґрунтовані дії ПАТ «АктаБанк»;
- правова позиція застосування пункту 2 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI викладена в ухвалі ВАСУ від 12 січня 2017 року по справі №826/8273/16, де суд дійшов аналогічних висновків при розгляді подібних правовідносин по визнанню нікчемним договору факторингу, зокрема, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, постання скаржників на пункт 2 частини 3 статті 38 Закону є необґрунтованими, оскільки обставини справи свідчать про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між продажем прав вимоги позивачу та визнанням банку неплатоспроможним. У постанові Національного банку України №14/БТ від 23 травня 2016 року про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у підставах віднесення банку до категорії неплатоспроможних не згадуються операції банку із позивачем та у оскаржуваних рішеннях не вказані кредитори, перед якими стало неможливим виконання банком своїх грошових зобов'язань, у звязку із взяттям банком зобов'язань за договором факторингу №1905 від 19.05.2016 року. Положення договору факторингу №1905 від 19.05.2016 року свідчать, що грошових зобов'язань за договором банк на себе не взяв, статусу боржника не набув;
- звернення стягнення ПАТ «АктаБанк» на предмет застави (що належав компанії «AVALEY INVESTMENS LIMITED») призвело до збільшення розміру грошових активів банку за рахунок зменшення обсягу його зобовязань. Таким чином, укладення та виконання вищевказаних договорів, мало наслідком виключно покращення нормативів капіталу банку, отже, зазначені договори не містять ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 2;
- внаслідок укладення договорів застави майнових прав, відступлення права вимоги за кредитним договором з TOB «Віват-Рент», ПАТ «АктаБанк», не зазнав несприятливих наслідків, таких як погіршення фінансового стану банку або зниження його платоспроможності, не було надано переваги компанії «AVALEY INVESTMENS LIMITED» оскільки грошові кошти з банку виведені не були;
- при цьому, перехід до нового кредитора (він же й заставодавець) права вимоги не є пільгою, а правом, прямо передбаченим статтями 512, 576 Цивільного кодексу України для будь-якого кредитора (заставодавця), який виконав забезпечене заставою зобов'язання;
- крім того, факт укладання вказаних договорів не може свідчити про укладання банком правочину, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Відповідач невірно наводить вказаний пункт закону у відносинах банку з компанією «AVALEY INVESTMENS LIMITED», оскільки укладення договору відступлення права вимоги між цими сторонами не створює для компанії «AVALEY INVESTMENS LIMITED» статусу кредитора банку, не створює йому переваг. Відносини застави, де заставодержателем виступає банк, а заставодавцем позивач, також не створюють переваг для «AVALEY INVESTMENS LIMITED» (вартість застави перевищила суму зобовязань), як і не надають останньому статусу кредитора банку. Вказані договори спрямовані на виконання зобов'язань перед банком та не містять положень щодо здійснення платежу чи передачі іншого майна банку (або) на пільгових умовах;
- відповідач взагалі не надав пояснення у чому саме полягає начебто отримана Компанією «AVALEY INVESTMENS LIMITED» перевага перед «іншими кредиторами банку». Звернення стягнення на заставлене право вимоги не є перевагами чи пільгами в контексті приписів пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
- така ж правова позиція застосування пункту 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI викладена у постанові Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року по справі №3-869гс16, де Верховний суд України, дійшов аналогічних висновків, зокрема, що «...оскільки у цьому разі не відбулося вчинення банком платежу на користь його кредитора чи передачі будь-якого майна, що належить банку, кредитор також не мав переваг перед іншими вкладниками, оскільки право нового кредитора вимагати від боржника повернення сплачених на виконання кредитного договору коштів передбачено нормами чинного законодавства, тому не було і підстав для встановлення нікчемності спірного договору-2»;
- за договором застави майнових прав банк здійснив погашення зобовязань на свою користь, тобто виключається наявність обставин, щодо надання банком пільг та/або переваг будь-кому, зокрема позивачеві. Відсутні обставини передачі майна/здійснення банком платежу на користь його кредитора. Таким чином, договір застави майнових прав, договір про відступлення права вимоги за кредитним договором, досліджені відповідачем, не містять ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є правомірними та дійсними, оскільки укладені відповідно до вимог діючого законодавства України;
- договір застави майнових прав, договір про відступлення права вимоги за кредитним договором були укладені до моменту прийняття Національним банком України рішення про віднесення до категорії проблемних банку. Крім того, вказані правочини не призвели до збільшення витрат з виведення банку з ринку, оскільки внаслідок укладення цих договорів банк не створював для себе жодних нових зобов'язань які могли би збільшити витрати. При цьому, фактичне виконання вказаних правочинів також зменшило грошові зобов'язання банку;
- відповідно до пункту 5 розділу II «Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затвердженого Рішенням №826 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 року, перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців;
- отже, навіть у разі необхідності продовження строку проведення перевірки правочинів ПАТ «АктаБанк» на предмет нікчемності, вона мала бути проведена та закінчена в річний (максимальний) термін від дня початку процедури ліквідації, а саме до 15.01.2016 року;
- вказане доводить незаконність дій уповноваженої особи Фонду по створенню комісії для здійснення перевірки документів, повязаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), з метою виявлення фактів нікчемності таких правочинів (укладених договорів), та незаконність самої перевірки і подальших дій відповідача у звязку із недотриманням встановленого діючим законодавством строку для проведення перевірки правочинів на предмет нікчемності. Таким чином, проведення зазначеної перевірки у липні-серпні 2017 року є неправомірним;
- згідно з пунктами 7, 8 розділу II Порядку, за наслідками проведення перевірки Комісією складаються та подаються на розгляд Уповноваженій особі Фонду пропозиції та висновки, які оформлюються відповідним актом(ами) перевірки. Уповноважена особа Фонду протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки розглядає пропозиції й висновки, викладені у ньому, та у разі згоди з висновками готує та підписує відповідний розпорядчий документ та вчиняє інші необхідні дії. У розпорядчому документі зазначається інформація про наявність/відсутність обґрунтованих підстав нікчемності правочинів (договорів) та обовязково додається перелік нікчемних правочинів (договорів) із зазначенням номера рахунку/договору, назви операції, підстави нікчемності (норма закону) щодо кожного правочину (договору);
- оскаржуваний наказ не відповідає вказаним нормам Порядку, він містить лише вказівку: «У звязку з виявленням Комісією з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом №25 від 30.06.2017 року, та затвердженої Протоколом №16-2 від 26 липня 2017 року, правочинів (договорів), що мають ознаки нікчемності згідно з п. 1, 2, 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при кредитуванні ТОВ «Віват-Рент» за кредитним договором № 01-1715/Т від 26.03.2014 року, а саме: ....(перелік договорів). Наказую: .... (доручення структурнім підрозділам)»;
- оскаржуваний наказ не містить обовязкових складових для розпорядчого документу, таких як інформація про наявність/відсутність обґрунтованих підстав нікчемності правочинів (договорів).
Позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.
Представник відповідача проти позову заперечив повністю, зазначивши, про повну відповідність чинному законодавству оскаржуваних дій та прийнятих рішень, просив у задоволенні позову відмовити.
Треті особи надали пояснення про підтримання позову.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, сторонами не заперечено, що 26.03.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Віват-Рент» було укладено з ПАТ «АктаБанк» кредитний договір №01-1715/Т про надання грошових коштів в іноземній валюті у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 9000000 доларів США.
На забезпечення виконання ТОВ «Віват-Рент» як позичальником своїх грошових зобовязань за кредитним договором перед ПАТ «АктаБанк», позичальником та іншими особами, згідно пункту 2.1. кредитного договору, було укладено договори поруки та іпотеки, а саме:
- договір поруки №01-1715/Т/1 від 26.03.2014 року між позичальником, боржником та фізичною особою ОСОБА_4;
- договір поруки №01-1715/Т/2 від 26.03.2014 року між позичальником, боржником та ТОВ «Ніка Дніпро»;
- договір поруки №01-1715/Т/4 від 26.03.2014 року між позичальником, боржником та ТОВ «Парк Інвест»;
- договір поруки №01-1715/Т/3 від 26.03.2014 року між позичальником, боржником та ТОВ «Альфа Рент»;
- договір іпотеки між позичальником та банком, предметом якого є передання в іпотеку земельної ділянки загальною площею 3,376 га, розташованої за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Демидова, 2. Договір не був укладений у звязку з тим, що у сторін відпала необхідність його укладення станом на обумовлену дату 01.09.2014 року, оскільки повне погашення заборгованості банк отримав 28 серпня 2014 року.
25 липня 2014 року на забезпечення виконання ТОВ «Віват-Рент» як позичальником своїх зобовязань за кредитним договором перед банком, замість зазначених вище існуючих договорів поруки та іпотеки нерухомого майна, ТОВ «Арт Ленд» було передано в іпотеку банку рівноцінне сумі боргу майно:
З наданих договорів вбачається, що у звязку із заміною предмету та субєктів забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, замість поручителів ОСОБА_4, ТОВ «Ніка Дніпро», ТОВ «Парк Інвест», ТОВ «Альфа Рент» та іпотекодавця - ТОВ «Віват-Рент», в забезпечення виконання зобовязань боржника вступило ТОВ «Арт Ленд» з майновою заставою (іпотекою) - земельними ділянками площею 19,3922 га та 26,0000 га.
Після здійснення боржником часткового погашення, сума заборгованості за кредитом зменшилась до 8840000 доларів США, що сторони відобразили у додатковій угоді №5 від 26 серпня 2014 року до кредитного Договору.
Відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Банк на виконання вимог статті 512 Цивільного кодексу України відступив право вимоги за кредитним договором з ТОВ «Віват-Рент», про що 28 серпня 2014 року було укладено оплатний договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №01-1715/Т від 26.03.2014 року з Компанією «AVALEY INVESTMENS LIMITED».
Пунктом 1.1. договору про відступлення права вимоги зазначено, що 28.08.2014 року новим кредитором було здійснено погашення зобовязань боржника за кредитним договором на підставі договору застави майнових прав №01-1715/Т/7 від 28.08.2014 року і новий кредитор набув право вимоги на отримання грошових коштів за кредитним договором в повному обсязі, в розмірі 8914377,06 доларів США. Пунктом 2.2. договору про відступлення права вимоги від 28 серпня 2014 року сторони погоджений графік здійснення оплат за кредитним договором.
Погашення зобовязань боржника, передбачене у пункті 1.1. договору про відступлення права вимоги відбулось шляхом укладення договору застави майнових прав №01/1715/Т/7 від 28 серпня 2014 року між банком та позивачем. Згідно пункту 1.4. цього договору застави, вартість предмету застави 8914377,06 доларів США. Пунктом 1.2. договору предметом застави визначено право вимоги компанії «AVALEY INVESTMENS LIMITED» на отримання грошових коштів по Генеральній угоді від 27 березня 2013 року №2013/42/03 (додаткова угода №1 від 28.03.2013 року до Генеральної угоди від 27.03.2013 року №2013/42/03; договір міжбанківського кредиту за номером референса №20140326-РТ-011 від 26.03.2014 року, зміни від 29.07.2014 за номером референса 20140729-OJ-003 та за номером референса 20140729-OJ-003 до договору міжбанківського кредиту за номером референса №20140326-РТ-011 від 26.03.2014 року) зареєстровано в Управлінні Національного Банку України в Дніпропетровській області 28.08.2014 року №53, укладеного між заставодавцем і заставодержателем.
Відповідно до пункту 1.3. договору застави майнових прав №01/1715/Т/7 від 28.08.2014 року боржником по відношенню до заставодавця є ПАТ «АктаБанк», від якого заставодавець має право вимагати грошові кошти на умовах, передбачених депозитним договором.
Таким чином, Компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED», уклавши договір застави майнових прав, передала в заставу ПАТ «АктаБанк» своє право вимоги, забезпечивши тим самим зобовязання по перерахуванню ПАТ «АктаБанк» коштів за договором відступлення права вимоги, а банк, звернувши стягнення на предмет застави отримав повне погашення зобовязань.
Суд погоджується із обґрунтуванням позивача, що виходячи з вказаних у пункті 1.2. договору правочинів компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED» мала право вимоги до ПАТ «АктаБанк», які вона отримала на підставі договорів міжбанківського кредиту (у розмірі 8914377,06 доларів США). Таким чином, укладення договорів застави майнових прав між банком та позивачем, передбачало передачу в заставу права грошової вимоги позивача до ПАТ «АктаБанк» і саме на це право на користь ПАТ «АктаБанк» було звернено стягнення в рахунок погашення зобовязань перед банком.
07.08.2014 року Правлінням Національного банку України ухвалено постанову №468/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» до категорії проблемних».
На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 року №576 «Про віднесення ПАТ «АктаБанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 року прийнято рішення №90 про запровадження з 17.09.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АктаБанк».
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.12.2014 року №144 продовжено тимчасову адміністрацію в ПАТ «АктаБанк» на один місяць по 17.01.2015 року включно. Повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «АктаБанк» ОСОБА_5 також були продовжені до 17.01.2015 року включно.

15.01.2015 року Правлінням Національного банку України винесено постанову №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АктаБанк».

16.01.2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №6 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АктаБанк» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «АктаБанк» ОСОБА_5 строком на 1 рік з 16.01.2015 року по 15.01.2016 року.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 31.05.2017 року №2217 «Про заміну Уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АктаБанк», якою з 07.06.2017 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «АктаБанк» ОСОБА_3.

Термін ліквідації банку продовжено з 16.01.2015 року по 15.01.2018 року.

Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «АктаБанк» ОСОБА_3 у зв'язку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями правочинів, що мають ознаки нікчемності винесено оскаржуваний наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемними правочинів» від 26 липня 2017 року №46-1.

Так, наказом від 26 липня 2017 року №46-1 у звязку з виявленням Комісією з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом №25 від 30.06.2017 року, та затвердженням Протоколом №16-2 від 26 липни 2017 року правочинів (договорів), що мають ознаки нікчемності згідно з пунктами 1, 2, 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» при кредитуванні ТОВ «Віват-Рент» за кредитним договором №01-1715/Т від 26.03.2014 року, а саме:

1) договору застави майнових прав №01/1715/Т/7 від 28 серпня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «АктаБанк» та юридичною особою Компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED» в розмірі 8914377,06 доларів США;

2) договору переуступки коштів згідно SWIFT-повідомлення АС МТ 320 від 27.03.2014 року реф. №20140326-РТ-011 и МТ 399 реф. №20140326-РТ-011 згідно Генеральної угоди №2013/42/03 від 27.03.2013 року з Компанією «AVALEY INVESTMENS LIMITED»,

наказано:

1. доручити Головному бухгалтеру банку у строк до 28.07.2017 року здійснити дії щодо:

1.1. поновлення у бухгалтерському обліку банку за рахунками для обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитної заборгованості TOB «Віват-Рент» за кредитним договором №01-1715/Т від 26.03.2014 року (зі змінами та доповненнями кореспонденції аналітичного рахунку 3739 із відповідними рахунками для обліку складових кредитної заборгованості без врахування дисконтів та премій (із використанням технічних рахунків для обліку позиції банку, щодо іноземної валюти 3800 і 3801, за офіційним курсом на дату припинення визнання фінансових активів), у сумі на дату припинення визнання зазначених фінансових активів 8914377,06 дол. США. Суму курсових різниць (за період з дати припинення визнаних фінансових активів до відновлення їх в балансі банку) віднести на відповідний аналітичний рахунок 6204. У разі необхідності, відкрити/створити кредитні угоди, відкрити необхідні аналітичні рахунки для обліку кредитів, нарахованих відсотків, застави, тощо;

1.2. відкриття балансового рахунку 2909 та врахування на ньому коштів, направлених погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №01-1715/Т від 26.03.2014 року на суму 8914377,06 дол. США.;

1.3. відновлення нарахування (з 28.08.2014 року) процентів за користування кредитом (на суму основної заборгованості за кредитом, погашеної поручителями та поновленої у обліку) у розмірах та спосіб, передбаченими кредитним договором №01-1715/Т від 26.03.2014 року, укладеним з ТОВ «Віват-Рент»;

1.4. відновлення суми сформованого резерву під кредитну заборгованість, яка була б повязані із відповідним кредитним договором в операційному дні банку. Суму сформованого резерву на дату відображення в обліку вищезазначеного договору розформувати. Суму резерву під наданий кредит у розрахунковому його розмірі сформувати у загально встановленому порядку (Постанова НБУ №23) станом на 01.09.2014;

1.5. поновлення у бухгалтерському обліку банку (за позабалансовими рахунками) прав вимоги за укладеним іпотечним договором №01-1715/Т/5 від 26.03.2014 року, укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «Віват-Рент», на загальну суму 98905150,92 грн.;

1.6. поновлення у бухгалтерському обліку банку (за позабалансовими рахунками) прав вимоги за укладеним договором поруки №01-1715/Т/2 від 26.03.2014 року, укладеним з ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «Ніка Дніпро», вартістю 13338210,27 дол.США;

1.7. поновлення у бухгалтерському обліку банку (за позабалансовими рахунками) прав вимоги за укладеним договором поруки №01-1715/Т/З від 26.03.2014 pоку, укладеним ПАТ «АктаБанк» з ТОВ «Альфа Рент», на загальну суму 13338210,27 дол.США;

1.8. поновлення у бухгалтерському обліку банку (за позабалансовими рахунками) прав вимоги за укладеним договором поруки №01-1715/Т/4 від 26.03.2014 pоку, укладеним ПАТ «АктаБанк» з ТОВ «Парк Інвест», вартістю 13338210,27 дол. США;

1.9. поновлення у бухгалтерському обліку банку (за позабалансовими рахунками) прав вимоги за укладеним договором поруки № 01-1715/Т/1 від 26.03.2014 pоку, укладеним ПАТ «АктаБанк» з ОСОБА_4, на загальну суму 13338210,27 дол.США;

1.10. поновлення у бухгалтерському обліку банку (за позабалансовими рахунками) прав вимоги за укладеним іпотечним договором з TOB «Арт Ленд» №01-1715/Т/6 від 25.07.2014 року укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «Арт Ленд», вартістю 180306897 грн.,

2. Доручити юридичному департаменту банку:

- протягом одного робочого дня з дня підписання цього наказу направити «Віват-Рент», Компанії «AVALEY INVESTMENTS LIMITED», TOB «Ніка Дніпро» , ТОВ «Альфа Рент», «Парк Інвести», ОСОБА_4, ТОВ «Арт Ленд» повідомлення про нікчемність правочину згідно статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- у разі необхідності, розпочати претензійно-позовну роботу щодо застосування наслідків нікчемності правочину (договору);

- у разі необхідності, розпочати претензійно-позовну роботу щодо стягнення заборгованості за договором кредиту;

- у разі необхідності, розпочати роботу щодо поновлення/накладання нового обтяження та заборони відчуження за іпотечним договором з ТОВ «Віват-Рент» №01-1715/Т/5 від 26.03.2014 року, укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «Віват-Рент», укладеним з ТОВ «Ніка Дніпро» договором поруки №01-1715/Т/2 від 26.03.2014 року укладеним з ТОВ «Альфа Рент» договором поруки № 01-1715/Т/З від 26.03.2014 року укладеним з ТОВ «Парк Інвест» договором поруки № 01-1715/Т/4 від 26.03.2014 року укладеним з ОСОБА_4 договором поруки №01-1715/Т/1 від 26.03.2014 року іпотечним договором з ТОВ «Арт Ленд» №01-1715/Т/6 від 25.07.2014 року укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «Арт Ленд».

Уповноваженою особою фонду на ліквідацію ПАТ «АктаБанк» ОСОБА_3 на адресу іпотекодавця ТОВ «Арт Ленд», поручителя ТОВ «Ніка Дніпро» направлені повідомлення про нікчемність правочинів №1136, №1142 від 26.07.2017 року із зазначенням про необхідність повного та належного виконання всіх умов кредитного договору №01-1715/Т від 26.03.2013 року, у зв'язку із нікчемністю вищенаведених правочинів згідно пунктів 1, 2, 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В повідомленнях про нікчемність правочинів вказано про нікчемність договору застави майнових прав №01/1715/Т/7 від 28 серпня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «АктаБанк» та юридичною особою Компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED» в розмірі 8914377,06 доларів США та договору переуступки коштів згідно SWIFT повідомлення АС МТ від 27.03.2014 року реф. №20140326-РТ-011 и МТ 399 від 27.03.2014 року реф. №20140326-РТ-011 згідно Генеральної угоди від 27.03.2013 року №2013/42/03 з Компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED».

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI (далі Закон №4452-VI).

Відповідно до статті 37 Закону №4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 38 Закону №4452-VI Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 статті 38 Закону №4452-VI встановлені підстави, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, а саме:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Уповноважена особа Фонду наділена розпорядчими повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. В той же час, вказане право не є абсолютним та кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину у кожному конкретному випадку, із наданням обґрунтування по кожній з виявлених підстав визнання правочину нікчемним. Встановлення ознак нікчемності правочину без надання достатнього та належного правового обґрунтування призводить до безпідставного віднесення правочину до нікчемного.

З матеріалів справи суд дійшов висновку, що банк набув права вимоги до Компанії «AVALEY INVESTMENS LIMITED» на свою користь. Договори про відступлення права вимоги та договору застави майнових прав містять умови, відповідно до яких відступлення прав вимоги ПАТ «АктаБанк» відбулось в інтересах банку. На момент відступлення права вимоги за кредитним договором фактично здійснено погашення на користь банку, позивач передав банку в заставу своє право грошової вимоги. При цьому, банком не прийнято додаткових зобовязань, отримавши погашення зобовязань. Договір відступлення права вимоги є оплатним правочином та на момент його банк отримав майнову вигоду шляхом звернення стягнення на предмет застави. Таким чином, банк не здійснював відчуження майна та не здійснював на безоплатній основі відмову від власних майнових вимог.

Крім того, не приймав на себе нових зобовязань. Відповідач також не підтвердив факт безоплатного відчуження майна банком або його відмову від майнових вимог.

Наслідком укладення договорів про відступлення права вимоги та застави майнових прав і надання новим кредитором застави банку стало отримання банком повного погашення зобовязань за договором відступлення права вимоги.

Суд погоджується із доводом позивача, що уклавши зазначені вище договори банк не приймав на себе жодних зобов'язань, навпаки, набув можливість задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення, а отже такі договори не могли призвести до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобов'язань перед кредиторами. Внаслідок укладення договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором, застави майнових прав, відбулось погашення заборгованості перед банком за рахунок нового кредитора та зменшення заборгованості банку по грошовим зобовязанням останнього. Внаслідок укладення договорів застави майнових прав, відступлення права вимоги за кредитним договором банк не зазнав несприятливих наслідків, таких як погіршення фінансового стану банку або зниження його платоспроможності, не було надано переваги Компанії «AVALEY INVESTMENS LIMITED», оскільки грошові кошти з банку виведені не були.

Факт укладання вказаних договорів не може свідчити про укладання банком правочину, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Укладення договору відступлення права вимоги між цими сторонами не створює для Компанії «AVALEY INVESTMENS LIMITED» статусу кредитора банку, не створює йому переваг. Відносини застави, де заставодержателем виступає банк, а заставодавцем позивач, також не створюють переваг для Компанії, як і не надають останньому статусу кредитора банку.

З системного аналізу матеріалів справи, пояснень сторін, вищенаведених норм права суд дійшов висновку про відсутність підстав визнання правочинів нікчемними із зазначених уповноваженою особою підстав, як в оскаржуваному наказі, так і в направлених повідомленнях.

Окремо суд зазначає про грубе порушення частини 2 статті 38 Закону №4452-VI, оскільки закон визначає обмеження строками проведення перевірок на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, оскільки така перевірка проводиться виключно протягом дії тимчасової адміністрації.

Натомість, «Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затверджений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №826 від 26.05.2016 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.06.2016 року за №863/28993 (далі Порядок №826), розширив повноваження Фонду щодо перевірки правочинів на предмет нікчемності на період процедури ліквідації банку.

Так, відповідно до пункту 5 розділу ІІ наведеного Порядку №826 перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Проаналізувавши зазначене, суд приходить до висновку, що норми підзаконного нормативно-правового акту суперечать вимогам Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», оскільки визначають не передбачені законом повноваження Фонду та Уповноваженої ним особи, наділяють додатковими повноваженнями Комісію з перевірки правочинів.

Суд наголошує, що перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку, а не у період його ліквідації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Компанії «AVALEY INVESTMENS LIMITED» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство обмеженою відповідальністю «Арт Ленд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віват-Рент про визнання протиправними дій та вимог - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» ОСОБА_3 щодо визнання нікчемними договорів (правочинів) та направлення повідомлень про нікчемність правочинів із вимогами про необхідність повного та належного виконання умов Кредитного договору №01-1715/Т від 26.03.2014 року, укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «Віат-Рент», а саме договорів (правочинів):

1) договору застави майнових прав №01/1715/Т/7 від 28 серпня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «АктаБанк» та юридичною особою Компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED» в розмірі 8914377,06 доларів США;

2) договору переуступки коштів згідно SWIFT повідомлення АС МТ від 27.03.2014 року реф. №20140326-РТ-011 и МТ 399 від 27.03.2014 року реф. №20140326-РТ-011 згідно Генеральної угоди від 27.03.2013 року №2013/42/03 з Компанія «AVALEY INVESTMENS LIMITED».

Визнати протиправним та скасувати наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 26 липня 2017 року №46-1, винесений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_3.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 22 вересня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1