Справа № 285/2662/16-а
Суддя: Заполовська Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/2662/16-а

провадження в справі 2-а/0285/4/17

13 жовтня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Заполовської Т. Г.

за участю секретаря Матвіюк Т.М.

позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Житомирі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії АР № 319156 від 31.08.2016 року, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі лейтенантом поліції ОСОБА_4, про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що постановою працівника відповідача був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що під час керування належним йому транспортним засобом автомобілем Skoda Octavia A5, реєстраційний номер АМ 855 ВТ (далі - Автомобіль), начебто, розмовляв по мобільному телефону та здійснив зупинку на пішохідному переході. З постановою не згоден, оскільки жодних правил дорожнього руху не порушував, всі обставини викладені у постанові є вигаданими. Також зазначає, що в цей день автомобіль Volkswagen Caddy неподалік посту ДПС створив аварійну ситуацію з його автомобілем і зник з місця пригоди, тому він вирішив сам звернутись до органів поліції та підїхати до посту ДПС. Після повідомлення про вчинене ДТП з працівником патрульної поліції ОСОБА_4 в нього виникла конфліктна ситуація, після чого останнім і було вигадано та складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. З метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. Просив залишити позов без розгляду, оскільки позивач пропустив строки оскарження постанови.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові та відео-докази по справі, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 319156 від 31.08.2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 та 2 ст.122, ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 31.08.2016 року о 18 год. на 236 км автодороги Київ-Чоп, під час руху транспортного засобу користувався засобами звязку тримаючи їх у руках, а саме: розмовляв по мобільному телефону та здійснив зупинку на пішохідному переході і ближче 10 м від нього з обох боків, чим порушив вимоги пунктів 2.9. п. «д» та 15.9. п. «г» Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 111 від 27 березня 2009 року, працівники підрозділів ДПС мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, дані яких використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

В порушення зазначених вимог закону, при наявності заперечень позивача щодо факту вчинення ним обох інкримінованованих інспектором правопорушень відповідачем не долучено доказів на підтвердження наявності порушень зі сторони позивача.

На диску з відеозаписом подій 31.08.2016 року не зафіксованого того факту, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем, користувався засобом звязку мобільним телефоном - тримаючи його у руках. Відео подій розпочинається, коли автомобіль ОСОБА_1 стояв на місці.

Також відповідачем не надано доказів про зупинку автомобіля позивача «на пішохідному переході і ближче 10 м від нього з обох боків», як зазначено в протоколі. Інспектором не була виміряна відстань між автомобілем та пішохідним переходом.

Суд також акцентує увагу на тому, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі й обовязок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Представник відповідача фактично не заперечував про відсутність доказів про вчинення позивачем правопорушень, але в судовому засіданні 13.10.2017 року подав клопотання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду у звязку з пропуском останнім строку на оскарження постанови.

Встановлено в судовому засіданні та не оспорювався сторонами той факт, що постанову ОСОБА_1 отримав поштою 09.09.2016 року. Також з відеозапису події чітко вбачається, що 31.08.2016 року позивач на місці події відмовився отримати копію постанови.

Строк оскарження постанови законодавець повязує з строком винесення вказаного документу (ст. 289 КУпАП), проте ще в позовній заяві позивач обґрунтовує пропуск оскарження вказаної постанови саме тим, що офіційний текст отримав лише 09.09.2016 року.

Позивач пояснив, що не отримав постанову на посту поліції, оскільки перебував у нервовому стані, обурений поведінкою інспектора, а підготувати позовну заяву без офіційного тексту постанови було неможливо. Він звертався до адвоката і він надавав йому допомогу як при складанні позову, так і в судовому засіданні.

Тому клопотання позивача в судовому засіданні 13.10.2017 року про поновлення строків на оскарження постанови вважає обґрунтованим та поновлює їх одночасно відмовляючи у задоволенні клопотання представника відповідача.

Відтак, докази, що підтверджують наявність події і складу правопорушення відсутні, а тому суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на позивача є необґрунтованою і задовольняє позов.

Керуючись статтями 11, 104, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, 287-289, 293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 319156 від 31.08.2017 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Житомирі лейтенанта поліції ОСОБА_4, про накладення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 122 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Повний текст постанови виготовлений 18.10.2017 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10-ти днів з дня проголошення. У разі застосування судом частини 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча Т.Г. Заполовська