Справа № 277/254/17
Суддя: Прищепа Т. П.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 277/254/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2017 р. смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої-судді Прищепи Т.П.

за участю секретаря с/з Лукянчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового засідання технічними засобами в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України в залі суду смт Ємільчине, справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирської області про стягнення збитків, завданих несвоєчасною виплатою коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вищенаведеним адміністративним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 04.04.2011 року постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області було задоволено його позов, а саме визнано дії УПСЗН Ємільчинської РДА щодо відмови в перерахунку допомоги на оздоровлення за 2010 рік - протиправними та зобов'язано УПСЗН Ємільчинської РДА здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної заробітної плати за 2010 рік за виключенням отриманої суми. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011 року апеляційну скаргу УПСЗН Ємільчинської РДА залишено без задоволення, а постанову Ємільчинського районного суду від 04.04.2011 року без змін.

На виконання рішення Ємільчинського районного суду УПСЗН Ємільчинської РДА нарахувало суму в розмірі 3462,00 грн., яку він отримав тільки 23.12.2016 року через відділення ПриватБанку.

У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача збитки завдані несвоєчасною виплатою коштів, а саме враховуючи індекс інфляції та три проценти річні.

Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву та просив провести розгляд адміністративної справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання адміністративної справи був повідомлений належним чином. В судове засідання, яке було призначено на 20.09.2017 року представник відповідача не з'явився, однак направив до суду заяву та просив відкласти розгляд справи. В судові засідання призначені на 25.09.2017 року, 02.10.2017 року представник відповідача не з'явився, до суду не надійшло заяви про розгляд справи без участі представника відповідача, а також відповідач не направив заперечення, тощо.

Таким чином, в судове засідання сторони не з'явилися, у зв'язку з чим суд на підставі ст. ст. 12 ч.6, 41 КАС України розглядає справу у їх відсутність без фіксування судового засідання технічним засобом.

Дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (далі по тексту - Закон № 4901-VI), цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Частиною першою статті 3 Закону № 4901-VI передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно з частиною ч. 4 ст. 3 того ж Закону, перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

У відповідності до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за такими судовими рішеннями врегульований постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» від 03.09.2014 № 440.

У відповідності до п.п. 3, 4, 13, 15 і 20 вказаного Порядку, рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Заявник подає до органу державної виконавчої служби: заяву про виконання рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної податкової служби і мають відмітку у паспорті або до паспорта яких внесені дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків) та копію паспорта громадянина України.

Для отримання повідомлень, передбачених пунктами 9 і 17 цього Порядку, у заяві може зазначатися адреса електронної пошти.

У разі подання до органу державної виконавчої служби виконавчого документа заявник додає до нього копію судового рішення (за наявності).

У разі зміни способу і порядку виконання рішення до виконавчого документа або рішення суду заявник додає відповідну ухвалу суду про зміну способу і порядку виконання рішення.

Передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Передача рішень здійснюється відповідальною особою на підставі акта приймання-передавання (додаток).

Акти приймання-передавання складаються окремо щодо кожної черги погашення заборгованості.

До акта приймання-передавання додається витяг з Реєстру щодо рішень, які передаються.

Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Згідно п. 2 Порядку № 845, виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників під «безспірним списанням» розуміються операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до п. 3 Порядку № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктами 6 - 8 Порядку № 845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Виконавчі документи пред'являються до виконання протягом одного року з дня, що настає за днем набрання рішенням про стягнення коштів законної сили, якщо інше не передбачено законом.

У разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку приймають їх до розгляду та реєструють у відповідному журналі. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку (п. 24 Порядку № 845).

Згідно з абз.1 п. 25 Порядку № 845, безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Пунктом 33 Порядку № 845 передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з пп. 1 п. 47 цього Порядку.

Процедура безспірного списання коштів з державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів визначена п.п. 47-52 Порядку.

Безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством України відповідно до п. 47 Порядку № 845 на підставі поданих органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Тобто, безспірне списання коштів за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів здійснюється у разі неможливості здійснити таке списання відповідно до п. 24 Порядку № 845.

Відповідно до п. 48 Порядку № 845, для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України (п. 49 Порядку № 845).

Встановлено, що постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 04.04.2011 року по адміністративній справі № 2а-222/11 позовні вимоги ОСОБА_3 до УПСЗН Ємільчинської РДА про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок недоплачених сум щорічної допомоги було задоволено в повному обсязі, а саме визнано дії УПСЗН Ємільчинської РДА щодо відмови в перерахунку допомоги на оздоровлення за 2010 рік - протиправними та зобов'язано УПСЗН Ємільчинської РДА здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної заробітної плати за 2010 рік за виключенням отриманої суми (а.с. 7). Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011 року апеляційну скаргу УПСЗН Ємільчинської РДА залишено без задоволення, а постанову Ємільчинського районного суду від 04.04.2011 року без змін (а.с. 8).

Постанова Ємільчинського районного суду Житомирської області від 04.04.2011 року по адміністративній справі № 2а-222/11 набрала законної сили 07.12.2011 року, тому 09.12.2011 року було видано виконавчий лист про примусове виконання постанови суду (а.с. 10).

Випискою «ПриватБанку» від 01.02.2017 року № DG74-1JNL-P55N-67AE підтверджується, 23.12.2016 року на рахунок позивача надійшла сума в розмірі 3462,00 грн. на стягнення заборгованості згідно виконавчого листа від 09.12.2011 року № 2-а-222/2011 (а.с. 11), тобто з часу видачі виконавчого листа про примусове виконання постанови суду до дня фактичного виконання пройшло 5 років 13 днів.

Суд звертає увагу, що рішення суду відносно позову ОСОБА_3 відноситься до першої черги погашення заборгованості та було передано на виконання в грудні 2011 року. Відповідач в силу положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позицію.

Суд вважає за можливе з метою повного захисту порушених прав ОСОБА_3, у відповідності до вимог ст. 11 КАС України, з урахуванням особливостей виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу, враховуючи положення статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», приходить до висновку про зобов'язання відповідача вчинити відповідні дії.

Крім того, відповідно до статті 5 Закону № 4901-VI, у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Аналогічна норма закріплена також у пункті 50 Порядку № 845, де передбачено, що за порушення встановленого законом строку перерахування коштів компенсація нараховується Казначейством, якщо боржником є державний орган.

Компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.

У рішенні (постанові) про виплату компенсації зазначаються: назва і дата видачі виконавчого документа, найменування органу, що його видав; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), код згідно з ЄДРПОУ або податковий номер (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серія і номер паспорта для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття такого номера, реквізити рахунків стягувача і боржника; дата надходження документів та відомостей, необхідних для перерахування коштів, дата закінчення встановленого законом строку для перерахування коштів, дата перерахування коштів стягувачу; строк прострочення платежу; реквізити рахунка, з якого здійснюється безспірне списання; спосіб перерахування коштів стягувачу; сума нарахованої компенсації.

Рішення про виплату компенсації затверджується Головою Казначейства, а постанова - керівником органу державної виконавчої служби.

Враховуючи невиконання виконавчого документа № 2-а-222/11 протягом більш ніж три місяці, у стягувача (позивача) наявне право, а у відповідача обов'язок з нарахування та виплати компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З огляду на викладене, суд зобов'язує ГУ Державної казначейської служби України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 з державного бюджету України компенсацію у розмірі трьох відсотків річних враховуючи рівень інфляції від несплачених у встановлений строк сум, визначених у виконавчому документу про примусове виконання виконавчого документу № 2-2-а-424/11, при цьому вімовляючи в задоволенні стягнення зазначених позивачем сум: розмір інфляції (2807,69 грн.) та 3 % річних (519,3 грн.), оскільки позивач не підтвердив їх належними доказами.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 94 КАС України, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71,122, 158 - 163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне казначейство Державної казначейської служби України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з державного бюджету України компенсацію у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції від несплаченої у встановлений строк суми, визначеної у виконавчому листі № 2-а-222/11 від 09 грудня 2011 року, виданого Ємільчинським районним судом Житомирської області (сума стягнення 3462.00 грн.).

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Ємільчинський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: Т. П. Прищепа