Справа № 127/16622/17
Суддя: Сичук М. М.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/724/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Конецул О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про призначення пенсії на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в серпні 2017 року звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом. Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 07.06.2017 року звернувся до УПФУ в м. Вінниця з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2, згідно п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

11.07.2017 року УПФУ в м. Вінниця підготувала протокол № 7517 на заяву про призначення пенсії та заяву про надання правової допомоги у витребувані всіх необхідних документів для призначення пенсії.

УПФУ в м. Вінниця, відмовило ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії по списку № 2 згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Позивач вважає, що в наданому протоколі відповідач не дав оцінки всім поданим документам, в тому числі пільговим довідкам, що були видані ПАТ «Вінницяобленерго» та Виробничим підрозділом «Жмеринське будівельно - монтажне експлуатаційне управління».

Пільговий стаж роботи здобутий до 21.08.1992 року - часу затвердження Порядку проведення атестації робочих місць та на підприємствах ПАТ «Вінницяобленерго» та Виробничим підрозділом «Жмеринське будівельно - монтажне експлуатаційне управління» є достатнім для призначення пенсії позивачу в 56 років згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

У зв'язку з вищенаведеними позивач звернувся до суду та просив визнати протиправними дії УПФУ в м. Вінниця щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати УПФУ в м. Вінниця призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 07.06.2017 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві та просили адміністративний позов задовольнити.

Представник УПФУ в м. Вінниця в задоволенні позову просила відмовити, надавши суду письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, пояснення свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 07.06.2017 року звернувся до УПФУ в м. Вінниця з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2, згідно п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до розписки повідомлення від 07.06.2017 року до заяви про призначення пенсії позивачем надано довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, документи про місце проживання, паспорт, трудова книжка та документи про стаж роботи. Документами, що підтверджують стаж роботи є 2 довідки від 03 лютого 2016 року № БМ09-7-122 виробничого підрозділу «Жмеринське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» з копією наказу № 79 від 17 червня 1999 року про атестацію робочих місць та картку форми П-2, довідка від 09 лютого 2016 року ПАТ «Вінницяобленерго» № 19-884 про наявність трудового стажу та копія наказу від 15 липня 1999 року № 42 про проведення атестації робочих місць, архівну довідку про підтвердження стажу роботи від 16 лютого 2016 року № У-18-12529/1-18 МКП «ЖЕК №16», довідку про підтвердження стажу роботи від 01 лютого 2016 року № 22 видану ТОВ «Електромониаж-425» та наказ від 06 квітня 2005 року № 46 про проведення атестації робочих місць.

Крім того, зазначена розписка-повідомлення містить перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії, а саме довідки про прийняття на роботу (навчання), (пільгові довідки за період з 1986-2000 років).

Рішенням відповідача від 11.07.2017 року, оформленим протоколом № 7157, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з з відсутністю необхідного пільгового стажу. Рішення мотивоване тим, що пільгова довідка № 39 від 16 березня 2016 року видана ТОВ «Електромонтаж-425» не містить посилання на Списки чинний на період роботи заявника період роботи з 03 березня 2006 року по 28 квітня 2006 року не можливо зарахувати до пільгового стажу. Загальний стаж становить 38 років 09 місяці 2 дні, робота за Списком № 2 (ст. 100) 02 роки 16 днів.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись із заявою про призначення пенсії до відповідача 07 червня 2017 року, позивач досяг віку понад 56 років, адже народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначаючи про протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач вказує що в наданому протоколі відповідач не дав оцінки всім поданим документам, в тому числі пільговим довідкам, що були видані ПАТ «Вінницяобленерго» та Виробничим підрозділом «Жмеринське будівельно - монтажне експлуатаційне управління».

Щодо пільгового стажу позивача ОСОБА_1 у зазначені спірні періоди суд зазначає наступне.

В період з 10 липня 1986 року по 25 серпня 1989 року позивач працював у ПАТ «Вінницький універмаг» на посаді електрозварника 4- го розряду, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці позивача.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Аналіз наведеної норми, свідчить, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов'язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Отже, для зарахування періоду роботи особи до 21 серпня 1992 року, як пільгового, необхідно включення посади або професії до Списків та документальне підтвердження умов праці, яким у даному випадку є запис в трудовій книжці.

В зазначений період роботи позивача діяв Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, розділ ХХХІІ «Загальні професії» якого в свою чергу містить професію «Электросварщики и их подручные».

З наведеного вбачається, що професія, за якою працював позивач в період з 10 липня 1986 року по 25 серпня 1989 року передбачена Списком № 2, який діяв у зазначений період, при цьому документальним підтвердженням умов праці позивача є запис в трудовій книжці наданої позивачем.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93. Тобто, підтвердженням стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці є подання трудової книжки із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, що і було зроблено позивачем, адже записи у трудовій книжці чітко відповідають посаді, передбаченої діючим на той час Списку № 2. Проведення атестації робочого місця на той час не було передбачене діючим законодавством.

За наведеного суд приходить до висновку, що період роботи позивача ОСОБА_1 з 10 липня 1986 року по 25 серпня 1989 року слід зарахувати до пільгового стажу роботи.

Щодо періоду роботи позивача з 01 жовтня 1991 року по 26 березня 1992 року суд зазначає наступне.

Відповідно до запису в трудовій книжці позивач ОСОБА_1 у зазначений період працював НПВО «Горизонт» м. Вінниця за професією «газоелектрозварник». В зазначений період роботи позивача діяв Список № 2 затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року. При цьому Список № 2 такої професії, як зазначено в трудовій книжці позивача «газоелектрозварник» не містить. Натомість розділ ХХХІІІ «Загальні професії» вказаного Списку № 2 містить професію «756 электрогазосварщики, занятые на резке и ручной сварке, на полуавтоматических машинах, а также на автоматических машинах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности».

З наведеного вбачається, що дослівно професія зазначена в трудовій книжці позивача «газоелектрозварник» не збігається із професією визначеною чинним Списком № 2 «электрогазосварщики», натомість суд вважає, що це різні найменування однієї і тої самої професії. При цьому суд зауважує, що чинний Список № 2 містить таку кваліфікуючу ознаку професії електрогазозварника як праця із застосуванням флюсів, які містять шкідливі речовини не нижче третього класу небезпеки, що в свою чергу не відображено записом у трудовій книжці позивача.

Як зазначалось вище, пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, встановлено, що для зарахування пільгового стажу необхідно документально підтвердити шкідливість умов праці. При цьому, пунктом 10 Порядку, встановлено, що шкідливість умов праці за відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, необхідно подати уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року.

Враховуючи, що позивачем уточнююча довідка за період роботи з 01 жовтня 1991 року по 26 березня 1992 року не подавалась, відсутні підстави для зарахування зазначеного періоду роботи позивача як пільгового.

Щодо періоду роботи позивача з 01 квітня 1992 року по 30 вересня 1998 року суд зазначає наступне.

З записів в трудовій книжці позивача вбачається, що останній в період з 01 квітня 1992 року по 30 вересня 1998 року працював у Вінницькому ордена Трудового Червоного Прапора універмазі, який в подальшому перейменований в «Орендне підприємство Вінницький ордена Трудового Червоного Прапора універмаг» та «Акціонерне товариство закритого типу «Вінницький Універмаг»» (правонаступник ПАТ «Вінницький універмаг») на посаді електрозварником на автоматичних та полуавтоматичних машинах 4-го розряду (до 28 жовтня 1996 року), та на посаді електрогазозварника 5-го розряду автогосподарства (з 28 жовтня 1996 року по 30 вересня 1998 року) (а. с. 15, зворот, 16).

В період роботи позивача з 01 квітня 1992 року по 10 березня 1994 року включно діяв Список № 2 затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року (втратив чинність 11 березня 1994 року). Відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» зазначеного списку, останній містить професію «Электросварщики на автоматических и полуавтоматических машинах, занятые сваркой в среде углекислого газа, на работах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности, а также на полуавтоматических машинах». В період роботи позивача з 11 березня 1994 року по 28 жовтня 1996 року діяв Список № 2 затверджений постановою КМ України від 11 березня 1994 року № 162, який в свою чергу містив аналогічний запис професії як і попередній, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року. Отже, зазначена професія у вищенаведених Списках № 2 містить таку кваліфікуючу ознаку, як «зайняття зваркою в середовищі вуглекислого газу із застосуванням флюсів, які містять шкідливі речовини не нижче третього класу небезпеки», яка в свою чергу не відображена у трудовій книжці позивача.

За наведеного, шкідливість умов праці, у даному випадку, може бути підтверджена уточнюючою довідкою, що передбачено п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2.

Враховуючи, що назва професії відображена у трудовій книжці позивача не містить зазначення шкідливості умов праці, як то встановлено діючими на той час Списками № 2, а така обставина не підтверджена уточнюючою довідкою, за її відсутності, період роботи позивача з 01 квітня 1992 року по 28 жовтня 1996 року для зарахування як пільгового не підлягає. Крім того, відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, після 21 серпня 1992 року пільговий стаж зараховується за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці, про проведення якої доказів сторонами не надано.

В період з 28 жовтня 1996 року по 30 вересня 1998 року відповідно до записів в трудовій книжці позивача, останній працював на посаді «електрогазозварником 5- го розряду автогосподарства». У зазначений період діяв Список № 2 затверджений постановою КМ України від 11 березня 1994 року № 162, відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» якого, міститься професія «Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 клас небезпеки», яка в свою чергу не відповідає професії відображеній у трудовій книжці позивача, адже не містить ознак того, що праця позивача була пов'язана із різанням і ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах або на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 клас небезпеки.

Для зарахування зазначеного періоду роботи позивача, як пільгового, необхідне підтвердження шкідливості умов праці, зокрема уточнюючою довідкою, та наявність результатів проведення атестації робочого місця за умовами праці. За вказаний період позивачем уточнююча довідка не надавалась, а ПАТ «Вінницький універмаг», де працював позивач взагалі не проводило атестації робочих місць. За наведеного, період роботи позивача з 28 жовтня 1996 року по 30 вересня 1998 року не підлягає зарахуванню як пільговий за відсутності вищенаведених документів.

В період з 01 жовтня 1998 року по 27 березня 2000 року, відповідно до запису в трудовій книжці позивача, останній працював ДП «Універмаг - Транс» за професією «газоелектрозварником 5-го розряду».У зазначений період діяв Список № 2 затверджений постановою КМ України від 11 березня 1994 року № 162, відповідно до розділу ІІІ «Металургійне виробництво» якого, міститься професія «газоелектрозварники». Натомість позивач за зазначеною професією не працював в галузі Металургіного виробництва, а тому суд не вважає, що професія за якою працював позивач передбачена саме цим розділом, діючим на той час Списку № 2. Натомість, зазначений Список № 2, в розділі ХХХІІІ «Загальні професії» містить професію «Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 клас небезпеки». Хоча, як зазначалось вище, суд і вважає професії «газоелектрозварник» та «електрогазозварник» різними найменування однієї і тої самої професії, при цьому зазначає, що ДП «Універмаг - Транс», де працював позивач є дочірнім підприємством ПАТ «Вінницький універмаг», за повідомленням якого атестація робочих місць взагалі не проводилась і підприємство не володіє додатковими (первинними) даними, на підставі яких можливо видати уточнюючу довідку, що у даному випадку є обов'язковим для встановлення шкідливості умов праці. За відсутності проведеної атестації робочого місця, що у зазначений період є обов'язковою умовою, та не підтвердження шкідливості умов праці, адже запис у трудовій книжці не відповідає професії передбаченої діючим Списком № 2, відсутні підстави для зарахування періоду роботи позивача з 01 жовтня 1998 року по 27 березня 2000 року як пільгового.

Щодо періоду роботи позивача з 16 липня 2004 року по 10 листопада 2004 року суд зазначає наступне.

Відповідно до запису в трудовій книжці ОСОБА_1, останній в зазначений період працював у АК «Вінницяобленерго» за професією «наладка та реконструкція силового обладнання електрогазозварником 5-го розряду». У вказаний період діяв Список № 2, затверджений Постановою КМ України від 16 січня 2003 року № 36, відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» якого, передбачена професія «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки». З наведеного вбачається, що професія позивача, у зазначений період роботи, не збігається із професією визначеною відповідним Списком № 2, адже трудова книжка не містить інформації щодо шкідливості умов праці.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, необхідно подати уточнюючу довідку, тобто в розумінні п. 3 зазначеного Порядку документально підтвердити відповідних умов праці за час виконання роботи.

Відповідно до довідки ПАТ «Вінницяобленерго» від 09 лютого 2016 року № 19-884, ОСОБА_1 з 13 липня 2000 року по 10 листопада 2004 року виконував роботи електрогазозварника, зайнятого на різанні та ручному зварюванні на напівавтоматичних машинах, що передбачено діючим Списком № 2 розділ ХХХІІІ «Загальні професії».

Отже зазначеною довідкою підтверджено шкідливість умов праці позивача зокрема і за період з 16 липня 2004 року по 10 листопада 2004 року.

Відповідно до п. 3 Положення, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Отже, для зарахування пільгового стажу після 21 серпня 1992 року необхідною умовою є наявність результатів проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Відповідно до наказу АК «Вінницяобленерго» від 15 липня 1999 року № 42, проведена атестація робочих місць за умовами праці та затверджено перелік робочих місць за Списком № 2 (додаток № 1). Відповідно до Додатку №1 до зазначеного наказу, останній містить професію електрогазозварника.

Відповідно до п. 4.2 Порядку, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Отже, результати атестації робочого місця проведеної 15 липня 1999 року діє протягом 5 років після затвердження її результатів, тобто у даному випадку до 15 липня 2004 року.

Для зарахування стажу роботи як пільгового необхідна одночасна наявність двох умов: підтвердження наявного трудового стажу із шкідливими умовами праці та проведення атестації робочого місця, результати якої в свою чергу чинні протягом наступних 5 років.

Натомість період роботи позивача з 16 липня 2004 року по 10 листопада 2004 року підтверджений лише довідкою наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності необхідного запису в трудовій книжці, при цьому відсутня атестація робочого місця, адже попередні результати атестації припинили свою дію 15 липня 2004 року, а тому зазначений період не може бути позивачеві зарахований як пільговий.

Щодо періоду роботи позивача з 11 листопада 2004 року по 15 квітня 2005 року суд зазначає наступне.

Відповідно до запису в трудовій книжці ОСОБА_1, останній в зазначений період працював у МКП «ЖЕК № 16» за професією «газоелектрозварником по 6 розряду». У вказаний період діяв Список № 2, затверджений Постановою КМ України від 16 січня 2003 року № 36, відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» якого, передбачена професія «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки». З наведеного вбачається, що професія позивача у зазначений період роботи не збігається із професією визначеною відповідним Списком № 2, адже трудова книжка не містить інформації щодо шкідливості умов праці.

Матеріали справи містять архівну довідку по МКП «ЖЕК № 16» від 16 лютого 2016 року відповідно до якої ОСОБА_1 у зазначений період працював в МКП «ЖЕК № 16» газоелектрозварником 6 розряду, накази з атестації робочого місця газоелектрозварника в архів не передавались. Відповідно до особових рахунків по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_1 проводилась доплата за шкідливі умови праці за період листопад 2004 року квітень 2005 року.

Оцінюючи зазначену довідку, суд вважає, що інформацією яка міститься в останній, підтверджується шкідливість умов праці позивача у зазначений період, адже ОСОБА_1 отримував відповідну грошову доплату за шкідливі умови праці, що підтверджується первинними документами. Натомість, відсутні результати атестації робочого місця позивача, а тому зазначений період не може бути позивачеві зарахований як пільговий.

Щодо періоду роботи позивача в період з 03 березня 2006 року по 28 квітня 2006 року суд зазначає наступне.

Відповідно до запису в трудовій книжці ОСОБА_1, останній в зазначений період працював у ТОВ «Електромонтаж - 425» за професією «електрогазозварником 4 розряду». У вказаний період діяв Список № 2, затверджений Постановою КМ України від 16 січня 2003 року № 36, відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» якого, передбачена професія «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки». З наведеного вбачається, що професія позивача у зазначений період роботи не збігається із професією визначеною відповідним Списком № 2, адже трудова книжка не містить інформації щодо шкідливості умов праці.

Матеріали справи містять довідку ТОВ «Електромонтаж - 425» від 01 лютого 2016 року № 22, відповідно до якої ОСОБА_1 в період з 01 березня 2006 року по 28 квітня 2006 року працював на посаді «електрогазозварника 4 розряду». Атестація робочого місця електрозварника зайнятого різанням та ручним зварюванням проведено відповідно до наказу № 46 від 06 квітня 2005 року. Зазначена довідка не містить посилання на первинні документи, які підтверджують наявність шкідливих і важких умов праці за займаною посадою, посилання на Списки, які діяли в той час. За наведеного суд вважає, що надана довідка не підтверджує наявність обставин шкідливості умов праці за займаною посадою, адже не відповідає вимогам, передбаченим Порядком застосування Списків № 1 та 2, а тому період роботи позивача з 03 березня 2006 року по 28 квітня 2006 року не можливо зарахувати до пільгового стажу роботи. Крім того, хоча в матеріалах справи і міститься копія наказу ТОВ «Електромонтаж - 425» від 06 квітня 2005 року № 46 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці», натомість останній містить посилання на Перелік професій робітників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення (Додаток № 5), при цьому такий додаток сторонами не наданий, а відповідно і не можливо встановити, чи віднесена посада, яку обіймав позивач до професій, яким підтверджено пільгове пенсійне забезпечення.

Підсумовуючи наведене щодо розміру пільгового стажу роботи позивача, суд зазначає, що до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 слід віднести стаж в розмірі 02 роки 16 днів (з 01 вересня 1989 року по 16 вересня 1991 року) та 04 роки 04 дні (з 13 липня 2000 року по 15 липня 2004 року), а також слід зарахувати і період роботи 3 роки 1 місяць 16 днів (з 10 липня 1986 року по 25 серпня 1989 року), що становить менше 10 років.

З врахуванням викладеного суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. До такого висновку суд прийшов у звязку з тим, що однією з необхідних умов для призначення особі пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є наявність у заявника пільгового трудового стажу на посадах та професіях передбачених Списком № 2 в розмірі 12 років 06 місяців. За наявності у ОСОБА_1 пільгового трудового стажу зарахованого відповідачем та додаткового пільгового трудового стажу встановленого в судовому засіданні, у підсумку позивач не має загального пільгового трудового стажу в розмірі 10 років встановленого нормами Закону, достатнього для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Отже, рішення відповідача від 11 липня 2017 року про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за своєю суттю є правомірним.

Додатково суд зазначає, що усім наведеним обставинам та документам уже була надана правова оцінка судовим органом, внаслідок чого винесено постанову Вінницького міського міського суду Вінницької області від 06.04.2017 року у справі № 127/16742/16-а за позовом ОСОБА_1, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В звязку з відмоовю в задоволенні позову судові витрати слід залишити без відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, Порядком застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, ст. ст. 2, 4, 6, 8, 9, 11, 71, 159, 160, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про призначення пенсії на пільгових умовах відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя