Справа № 201/6668/17 (2-а/201/242/2017)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2017 рокусправа № 201/6668/17 2-а/201/242/2017

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Чабаненко С.В. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року у справі № 201/6668/17 (2-а/201/242/2017) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі (далі відповідач) стосовно відмови у перерахунку призначеної пенсії за віком в сумі 4485,69грн. з 03.01.2017року з урахуванням вимог ч.1 та ч.3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо підвищення на 3 відсотки із урахуванням страхового стажу та на 12,5 відсотків за більш пізній вихід на пенсію;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, призначеної за віком, з 03.01.2017, встановивши розмір пенсії за віком з урахуванням положень частин 1 та 3 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та продовжувати її виплачувати в подальшому без будь-яких обмежень.

Позов мотивовано тим, що позивач перебуває на обліку в Управлінні з квітня 2009 року та отримувала пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання як інвалід 3 групи. Досягнувши пенсійного віку, позивач 03 січня 2017 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058). Відповідач здійснив переведення з одного виду пенсії на інший, при цьому безпідставно відмовив у підвищенні розміру пенсії за віком відповідно до вимог частин 1 та 3 статті 29 Закону №1058.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Позивач не погодилася з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Позивач у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги, наполягала на її задоволенні.

Представник відповідача вказала, що суд прийняв законне рішення, підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 була призначена пенсія по інвалідності з 10.04.2009року як інваліду 3 групи внаслідок загального захворювання, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

03.01.2017р. позивач подала до УПФУ заяву про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (а.с. 24).

Позивач вважає, що відповідачем при визначенні розміру пенсії за віком протиправно не були застосовані положення частин 1 та 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і це стало підставою для звернення до суду з даними позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при переведенні з одного виду пенсії на інший та при визначенні розміру пенсії позивача діяв правомірно, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058 передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За змістом статті 10 вказаного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За правилами статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 57 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1958р. по 31.03.1959р. (положення застосоване з урахуванням того, що позивачка народилася 13.12.1958р.)

Згідно з частиною 3 статті 29 Закону № 1058 жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

Тобто, законодавець пов'язує набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до частини 3 статті 29 Закону № 1058-ІV саме з моментом більш пізнього виходу на пенсію за віком.

Позивач у судовому засіданні вказала, що на момент звернення до відповідача з заявою про перехід з одного виду пенсії на інший, вона працювала і продовжує на даний час працювати, тобто виходу на пенсію не відбулося.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Відповідно до ч.1ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток, зокрема, на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців.

Враховуючи, що пенсія по інвалідності була призначена позивачці з 10.04.2009р. та виплачувалась по 03.01.2017р. (тобто по день переведення на пенсію за віком), то підвищення не може застосовуватися, оскільки відсутній 6 місячний строк між припиненням виплати пенсії по інвалідності та призначенням пенсії за віком.

В даному випадку відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 197, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року у справі № 201/6668/17 (2-а/201/242/2017) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.А. Щербак