Справа № 127/20017/17
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/817/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2017 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,

при секретарі Федоровій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП у м. Хмельницький лейтенанта поліції Погожевського Володимира Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАА № 166665 від 17.09.2017 року,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону роти 2 УПП у м. Хмельницький лейтенанта поліції Погожевського В.В. про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАА № 166665 від 17.09.2017 року.

Позов мотивований тим, що 17.09.2017 року інспектором роти 2 батальйону 1 УПП у м. Хмельницький лейтенантом поліції Погожевським В.В. було прийнято постанову серії ЕАА№ 166665 від 17.09.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 17.09.2017 року, о 00-36 год., на а/д М-12 «Стрий-Знамянка», 251 км., здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки (1.1) Д2 ПДР «вузька суцільна лінія», чим порушив п. 8.5.1. ПДР України (порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки).

З даною постановою позивач не погоджується, оскільки поліцейським при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги чинного процесуального законодавства та під час прийняття рішення по справі не було повно, всебічно з'ясовано всіх обставин щодо його вчинення. Просив дії відповідача визнати протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Відповідача в судове засідання не з'явився будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Подав до суду письмові заперечення, відповідно до яких позовні вимоги не визнає, вказуючи на правомірність винесеної постанови з дотримання вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, та враховуючи скорочений термін розгляду даної категорії справ (ст. 171-2 КАС України), суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, оскільки у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта; особи, які беруть участь у справі, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому справу є можливим розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та повноважний згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.293 КУпАП скасувати постанову і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що 17.09.2017 року інспектором 1 батальйону 2 роти УПП у м. Хмельницький лейтенантом поліції Погожевським Володимиром Вікторовичем було прийнято постанову серії ЕАА № 166665 в справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 17.09.2017 року, о 00-36 год., на а/д М-12 «Стрий-Знамянка», 251 км., здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки (1.1) Д2 ПДР «вузька суцільна лінія», чим порушив п. 8.5.1. ПДР України (порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки). Відповідальність за вказане правопорушення передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовзані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами. Разом з тим, крім наданої позивачем копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 048771 від 22.12.201 6 року, інших доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи. Однак, з матеріалів справи не вбачається достатніх належних доказів, які б у своїй сукупності могли надати можливість перевірити та підтвердити обставини за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. З наданого відповідачем в обґрунтування свої заперечень відеозапису з відеореєстратора події вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, встановити не можливо.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень.

Матеріалами справи підтверджується недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, що тягне недоведеність з боку суб'єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не було доведено правомірності прийнятого рішення, під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі ст. ст. 288, 292, 293 КУпАП, керуючись ст. ст. 18, 122, 158-163, 171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП у м. Хмельницький лейтенанта поліції Погожевського Володимира Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАА № 166665 від 17.09.2017 року - задовольнити.

Визнати протиправним дії інспектора 1 батальйону 2 роти УПП у м. Хмельницький лейтенанта поліції Погожевського Володимира Вікторовича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанову інспектора 1 батальйону 2 роти УПП у м. Хмельницький лейтенанта поліції Погожевського Володимира Вікторовича серії ЕАА № 166665 від 17.09.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів в моменту її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Суддя