Справа № 802/308/17-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/308/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вохмінова О.С.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

18 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5, управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 до державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси", управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Також позивач, не погодившись із прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції, у звязку з чим просили залишити її без задоволення, а також підтримала апеляційну скаргу позивача і просила частково скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, заперечив проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Представник державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси" в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін та третю особу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 12 вересня 2016 року працівниками управління патрульної поліції м. Вінниці відносно позивача складений протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 11).

Також на ОСОБА_5 було накладене стягнення за частиною 1 статті 126 КУпАП за порушення пункту 2.1 ПДР України (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії) (а.с. 44).

12 вересня 2016 року на підставі статті 265-2 КУпАП складений акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу - мопеду "Хонда" і транспортний засіб був доставлений евакуатором для зберігання на спеціальний майданчик (а.с. 43).

Акт огляду складений у зв`язку з порушенням водієм частини 1 статті 126 КУпАП та частини 1 статті 130 КУпАП.

З актом огляду позивач не був ознайомлений, його підпис відсутній в документі.

Згідно з постановою апеляційного суду Вінницької області від 16 грудня 2016 року провадження у справі відносно ОСОБА_6 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрите в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що постанова про накладення штрафу за порушення позивачем частини 1 статті 126 КУпАП була направлена до органу ДВС, проте фактично не виконана.

На даний час транспортний засіб зберігається на спеціальному майданчику ВФ ДП МВС України "Інформ-Ресурси" (а.с. 17).

Вважаючи, що дії працівників управління патрульної поліції щодо затримання і передачу на зберігання на спеціальний майданчик суперечать вимогам статті 265-2 КУпАП є протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що дії працівників управління патрульної поліції щодо затримання транспортного засобу та зберігання його на спеціальному майданчику не відповідають вимогам статті 265-2 КУпАП, а тому підлягають визнанню протиправними.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132 1, 206 1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП та частиною 1 статті 130 КУпАП, тому працівниками управління патрульної поліції у м. Вінниці правомірно затримано транспортний засіб позивача та поміщено такий на спецмайданчик.

Статтею 265-2 КУпАП встановлено, що транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов'язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата.

Згідно з пунктом 10 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 (далі - Порядок № 1102), транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання. Строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, складення протоколу про адміністративне правопорушення або акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Колегією суддів встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 110664, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу складені 12 вересня 2016 року.

Тому, починаючи з 12 вересня 2016 року обчислюється строк затримання транспортного засобу мопеду "Хонда".

Враховуючи положення статті 265-2 КУпАП та пункту 10 Порядку № 1102, після спливу трьохденного строку з дати затримання транспортного засобу уповноважений підрозділ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху (в даному випадку - управління патрульної поліції в м. Вінниця) не має законних підстав для подальшого затримання автомобіля.

Однак, після спливу трьохденного строку з дня затримання автомобіля продовжують існувати відносини по зберіганню даного транспортного засобу на спеціальному майданчику, що виникли з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик між власником (водієм) та підприємством, яке провадить діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів.

При цьому, вказані відносини регламентуються нормами глави 66 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1102 доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів, у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.

Транспортний засіб мопед "Хонда" доставлено евакуатором 12 вересня 2016 року на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання за адресою: вул. Ботанічна, 28, м. Вінниця.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1102, повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення.

Колегією суддів встановлено встановив, що позивач не звертався до відповідача із письмовим зверненням про повернення затриманого транспортного засобу протягом трьох днів з дня його затримання, тобто в період з 12 вересня 2016 року по 14 вересня 2016 року.

ОСОБА_7 звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення йому транспортного засобу лише 21 грудня 2016 року.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1102 за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці справляється плата у встановленому спільним наказом МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі.

Розміри плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках) затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 10 жовтня 2013 року № 967/1218/869 (далі- наказ № 967/1218/869).

Відповідно до пункту 1 наказу № 967/1218/869 розміри плат за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці стягуються з водіїв, власників (співвласників) тимчасово затриманого транспортного засобу і застосовуються незалежно від форми власності майданчика (стоянки) усіма підприємствами, установами та організаціями, які провадять діяльність, пов'язану із доставлянням та зберіганням транспортних засобів (крім бюджетних установ).

За транспортування транспортного засобу на спеціальний майданчик (стоянку) повною масою до 2000 кг включно встановлено плату в розмірі 600 грн., а за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику (стоянці) за першу-сьому добу включно встановлено плату в розмірі 120 грн. за добу; за кожну наступну добу, починаючи з восьмої доби - 20 грн. за добу.

Таким чином, обов'язковою умовою для повернення затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, є письмове звернення водія чи власника (співвласника) транспортного засобу та оплата ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що підстав для затримання і доставлення скутера на спецмайданчик у працівників патрульної поліції не було, оскільки його розміщення на вул. Маяковського не перешкоджало дорожньому руху, а також через те, що представник відповідача не довів, що працівниками поліції були вжиті заходи щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частин 2, 3 статті 265-2 КУпАП після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобовязаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

У той же час відповідно до пункту 5 розділу 12 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, у разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу, а у випадках, передбачених КУпАП. виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

Якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу і оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених КУпАП, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

Судом встановлено, що у водія відсутні реєстраційні документи на ТЗ (відповідний ТЗ взагалі не поставлено на облік у встановленому законом порядку), посвідчення водія не дає право позивачу керувати даним ТЗ, а саме відсутня категорія А1, відсутній поліс обовязкового страхування власників наземних ТЗ.

Відповідно до статті 21.1 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу за відсутності страхового полісу.

Щодо посилання позивача на те, що працівниками поліції не були вжиті заходи щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 8 розділу 12 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, після тимчасового затримання транспортного засобу поліцейський зобовязаний надати водію можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення транспортного засобу до місця постійної дислокації.

Отже, саме водій, а не інспектор патрульної поліні повинен за власним вибором повідомити особу про своє місцезнаходження, тим самим вжити заходів щодо повернення транспортного засобу до місця постійної дислокації. Вказана норма передбачена й частиною 2 статті 265-2 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_6 не був затриманий, заходи фізичного впливу та спеціальні засоби (кайданки) до нього не були застосовані, він мав можливість повідомити іншу особу про своє місцезнаходження тим самим вжити заходів щодо повернення ТЗ до місця постійної дислокації.

Відповідно до пункту 2 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1102, тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Відповідно до підпункту 15.12 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодінням ним.

Колегією суддів встановлено, що даний транспортний засіб це мопед.

Отже, його конструкцією не передбачено стоянкове гальмо та нижня передача.

Таким чином, вказані обставини унеможливлюють недопущення протиправного вільного заволодіння транспортним засобом іншими особами та його переміщення (в тому числі самовільно під дією вітру тощо), що створює небезпеку для власника та значні перешкоди іншим особам, зокрема, щодо безпечного руху транспортних засобів та пішоходів.

Отже, суд першої інстанції дійшов не вірного висновку, що дії відповідача щодо неповернення ОСОБА_5 мопеду "Хонда" містять ознаки протиправності, а тому не обґрунтовано задовольнив позов в цій частині.

Що стосується позовної вимоги про зобов'язання Вінницької філії державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси" повернути ОСОБА_5 безоплатно мопед, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для її задоволення, оскільки позивач не має належних правовстановлюючих документів на мопед та відсутнє право керування ним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно з статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 жовтня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9