Справа № 806/2395/17
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
09 жовтня 2017 року Житомир Справа № 806/2395/17
Категорія 12.3
в с т а н о в и в :
Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без її участі.
Представник відповідача - Військової частини НОМЕР_2 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача - Військової частина НОМЕР_1 через канцелярію суду надав клопотання про залишення без розгляду позовної заяви, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду з вказаним адміністративним позовом та заяву про розгляд справи без його участі.
Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній доказами на підставі ч. 4 ст.122 КАС України.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.
За приписами частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.
Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до абзацу третього пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Пунктом 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1444 (чинним на момент звільнення у запас позивача), військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації.
Згідно пункту 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України постановою від 16.03.2016 №178 (набрання чинності 22.03.2016), грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.
Судом встановлено, що прапорщик ОСОБА_1 була звільнена з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 25.11.2015 року №63-рс. (а.с.19)
Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2015 р. №258 виключена зі писків особового складу частини та всіх видів забезпечення та виплачено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, вихідну допомогу, премію, надбавки. (а.с.19).
Таким чином, судом встановлено, що саме при звільненні та виключенні із списків особового складу частини, тобто у 2015 році, ОСОБА_1 дізналася або ж повинна була дізнатися про порушення своїх прав щодо отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, довідка №225 від 01.12.2015 р. «Про вартість речового майна, що належить до видачі» була видана позивачу у 2015 році.
Разом з тим, позивач з адміністративним позовом звернулася до суду лише 04.09.2017.
Отже, враховуючи наведене, суд приходить висновку, що позивачу про його порушене право стало відомо значно раніше ніж зазначено позивачем, а тому відповідно ОСОБА_1 пропустила строк звернення з адміністративним позовом до суду.
Згідно зі статтею 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).
Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
Додатково суд звертає увагу при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа "Мельник проти України") погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Позивачем не надано доказів, які були об`єктивно непереборними, на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду. Судом із наявних матеріалів справи не встановлено поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду.
З клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивач не звертався.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд залишає позовну заяву без розгляду якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 підлягає залишенню без розгляду.
Керуючись ст.71, 99, 100, 155, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Головуючий суддя В.А. Липа