Справа № 822/2566/17
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2566/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року 17:30м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Майстер П.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в якій просить суд:

- визнати протиправною відмову ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області викладену в листі від 22.03.2017 №Б-3873/0-1809/6-17 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га на території Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за межами населених пунктів;

- зобов'язати ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га на території Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за межами населених пунктів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у лютому 2017 року звертався до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою, в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області розташованої на території цієї сільської ради.

Вказує, що листом ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.03.2017 року № Б-3873/0-1809/6-17 позивачу було відмовлено у задоволенні заяви, з посиланням на розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками". Відповідач повідомив, що земельна ділянка з приводу якої звернувся позивач, зарезервована для учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції. Також зазначено, що бажане місце розташування земельної ділянки накладається на ряд земельних ділянок, які перебувають у власності (користуванні) інших осіб.

На думку позивача, рішення відповідача в частині відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його власність для ведення особистого селянського господарства, прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, яке регулює питання передачі земельної ділянки у власність громадянам із земель сільськогосподарського призначення в межах норм безоплатної приватизації.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, 10.10.2017 року представником позивача подано до суду заяву, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, 10.10.2017 подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу в письмовому провадження та заперечення на адміністративний позов. Зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства, повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Хмельницької області, з 01.01.2013 покладені на ОСОБА_3 управління Держгеокадастру Хмельницької області.

Вказує, що позивач 13.02.2017 звертався до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно в оренду для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Веснянської сільської ради, Старокостянтинівського району, Хмельницької області.

Стверджує, що за результатами розгляду вказаної заяви, позивачу надіслано лист від 22.03.2017 року № Б-3873/0-1809/6-17 яким відмовлено у задоволенні заяви, з посиланням на розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками" та повідомлено, що земельна ділянка з приводу якої звернувся позивач, зарезервована для учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції. Також зазначено, що бажане місце розташування земельної ділянки накладається на ряд земельних ділянок, які перебувають у власності (користуванні) інших осіб.

Представник відповідача зазначає, що при розгляді заяви ОСОБА_1 ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області діяло в межах та у спосіб передбачений чанним законодавством України, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом явка сторін не визнавалася обов'язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадженні відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 23.01.2017 року позивач звертався до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою, в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області розташованої на території цієї сільської ради.

Разом із заявами як додатки подано: копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.03.2017 року № Б-3873/0-1809/6-17 позивачу було відмовлено у задоволенні заяви, з посиланням на розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками" та повідомлено, що земельна ділянка з приводу якої звернувся позивач, зарезервована для учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції. Також зазначено, що бажане місце розташування земельної ділянки накладається на ряд земельних ділянок, які перебувають у власності (користуванні) інших осіб.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови.

Підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Суд встановив, що до заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, позивач подав всі документи, передбачені нормами Земельного кодексу України, а саме: копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, графічний матеріал з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

Однак із матеріалів справи вбачається, що бажане розташування земельної ділянки дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо якої звертався позивач, накладається на ряд сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності (користуванні) інших осіб (кадастрові номери земельних ділянок: :03:006:0066, :03:006:0046, :03:006:0040, :03:006:0041, :03:006:0047, :03:006:0048, :03:006:0049, :03:006:0050, :03:006:0034, :03:006:0035, :03:006:0042, :03:005:0003).

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Оскільки бажане розташування земельної ділянки дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо якої звертався позивач, накладається на ряд сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності (користуванні) інших осіб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що представником відповідача доведено правомірність відмови ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області викладеної в листі від 22.03.2017 №Б-3873/0-1809/6-17.

Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, розподіл судових витрат на підставі ст. 94 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ОСОБА_5
"Згідно з оригіналом" Суддя