Справа № 818/1376/17
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2017 р. Справа № 818/1376/17
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
за участю секретаря судового засідання - Прімової-Крикуненко О.В.,
представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представників відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Громадської організації "Дітей - інвалідів та молоді з ДЦП "НАША РОДИНА" до ОСОБА_1 обласної ради, третя особа - Комунальний заклад ОСОБА_1 обласної ради "ОСОБА_1 обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В.Співака" про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Громадська організація "Дітей - інвалідів та молоді з ДЦП "НАША РОДИНА" (далі по тексту - позивач), звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 обласної ради (далі по тексту - відповідач), третя особа - Комунальний заклад ОСОБА_1 обласної ради "ОСОБА_1 обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В.Співака" (далі по тексту - третя особа), в якому просить:
- визнати незаконною бездіяльність ОСОБА_1 обласної ради по невикористанню за призначенням протягом січня - серпня 2017 року новоствореного обєкту - комплексу будівель «Добудова обласного психоневрологічного диспансеру в м. Суми (II черга) (з коригуванням проектно-кошторисної документації» після ведення його в експлуатацію, у складі: блок Б, харчоблок, підземний перехід (підвальний), транспортна прохідна, насосна станція протипожежного водопостачання, резервуар протипожежного запасу води» за призначенням, як стаціонар психіатричного лікувального закладу;
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що рішенням ОСОБА_1 обласної ради сьомого скликання десята сесії від 22.12.2016 р. «Про прийняття до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області обєкта завершеного будівництва» (пункт 1) було прийнято від управління капітального будівництва ОСОБА_1 обласної державної адміністрації до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області обєкт «Добудова обласного психоневрологічного диспансеру в м. Суми (II черга) (з коригуванням проектно-кошторисної документації» після ведення його в експлуатацію, у складі: блок Б, харчоблок, підземний перехід (підвальний), транспортна прохідна, насосна станція протипожежного водопостачання. резервуар протипожежного запасу води. Але, пунктом два цього ж рішення зазначені об'єкти, незважаючи на їх функціональне та цільове призначення не були передані юридичній особі Комунальному закладу «ОСОБА_1 обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака», і було визначено «Управлінню майном ОСОБА_1 обласної ради прийняти зазначений у пункті 1 цього рішення об'єкт та передати на відповідальне зберігання комунальному закладу ОСОБА_1 обласної ради «ОСОБА_1 обласна клінічна лікарня» до вирішення питання про подальше використання». На неодноразові письмові скарги позивача та його членів у різні інстанції, на всі депутатські запити та уповноваженого з прав людини, посадові особи відповідача надають відповіді, що питання подальшого використання новозбудованого об'єкту ще не вирішено. Позивач вважає таку бездіяльність з боку відповідача повністю незаконною та просить зобов'язати передати даний об'єкт Комунальному закладу ОСОБА_1 обласної ради «ОСОБА_1 обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака».
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що позивачем не наведено жодної норми закону відповідно до якої відповідач мав здійснити обовязкову дію - передати завершений будівництвом обєкт конкретній комунальній установі. Крім того, позивач в позовній заяві не довів фактів бездіяльності ОСОБА_1 обласної ради, яка в даному питанні діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, не довів порушення своїх прав. Відповідач вважає, що задоволення вимог позивача є втручанням у дискреційні повноваження ОСОБА_1 обласної ради - суб'єкта владних повноважень, а тому, за таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 39). Надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника Комунального закладу ОСОБА_1 обласної ради "ОСОБА_1 обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В.Співака" (а.с. 42).
Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням ОСОБА_1 міської ради від 15.12.2010 року № 17-МР земельна ділянка загальною площею 6,2755 га була передана у постійне користування Управлінню капітального будівництва ОСОБА_1 обласної державної адміністрації з функціональним використанням «Землі громадського призначення під будівництво психоневрологічного диспансеру, вул. Ковпака, 18» за рахунок земель житлової та громадської забудови ОСОБА_1 міської ради (а.с. 20).
В подальшому, рішенням ОСОБА_1 обласної ради від 22.12.2016 року «Про прийняття до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області обєкта завершеного будівництва» (пункт 1) прийнято від управління капітального будівництва ОСОБА_1 обласної державної адміністрації до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області обєкт «Добудова обласного психоневрологічного диспансеру в м. Суми (II черга) (з коригуванням проектно-кошторисної документації) після ведення його в експлуатацію, у складі: блок Б, харчоблок, підземний перехід (підвальний), транспортна прохідна, насосна станція протипожежного водопостачання. резервуар протипожежного запасу води. При цьому, пунктом 2 цього ж рішення визначено Управлінню майном ОСОБА_1 обласної ради прийняти зазначений у пункті 1 цього рішення об'єкт та передати на відповідальне зберігання комунальному закладу ОСОБА_1 обласної ради «ОСОБА_1 обласна клінічна лікарня» до вирішення питання про подальше використання (а.с. 21).
Громадська організація "Дітей - інвалідів та молоді з ДЦП "НАША РОДИНА" звернулася щодо вирішення питання подальшого використання новозбудованого об'єкту, зокрема до Голови ОСОБА_1 обласної ради, ОСОБА_1 обласного управління охорони здоров'я (а.с. 23-29).
ОСОБА_1 обласної ради позивачу було надано відповідь від 07.05.2017 року № 01-24/313, в якій зазначено, що дане питання залишається на стадії обговорення та узгодження із усіма зацікавленими учасниками процесу, остаточного рішення ОСОБА_1 обласною радою на цей час не прийнято (а.с. 32).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Суд зазначає, що як протиправну бездіяльність субєкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обовязкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції субєкта владних повноважень, були обєктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обовязкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обовязковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного суду України від 13.06.2017 року по справ № 21-1393а17.
З матеріалів справи суд вбачає, що на звернення позивача ОСОБА_1 обласною радою було надано відповідь від 07.05.2017 року № 01-24/313, в якій зазначено, що питання щодо подальшого використання обєкту «Добудова обласного психоневрологічного диспансеру в м. Суми (II черга) (з коригуванням проектно-кошторисної документації)» залишається на стадії обговорення та узгодження із усіма зацікавленими учасниками процесу, остаточного рішення ОСОБА_1 обласною радою на цей час не прийнято (а.с. 32).
При цьому, суд зазначає, що нормами законів України не встановлені ні обовязок, ні межі часу, протягом якого колегіальний орган ОСОБА_1 обласна рада зобовязана прийняти рішення щодо розпорядження обєктом спільної власності.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконною бездіяльність ОСОБА_1 обласної ради по невикористанню за призначенням протягом січня - серпня 2017 року новоствореного обєкту - комплексу будівель «Добудова обласного психоневрологічного диспансеру в м. Суми (II черга) (з коригуванням проектно - кошторисної документації» після ведення його в експлуатацію, у складі: блок Б, харчоблок, підземний перехід (підвальний), транспортна прохідна, насосна станція протипожежного водопостачання, резервуар протипожежного запасу води» за призначенням, як стаціонар психіатричного лікувального закладу не підлягають задоволенню.
Положеннями частини 2 статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Згідно п. 20 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради здійснюється вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.
Частиною 1 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.
Відповідно до пункту 4 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.
Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету ОСОБА_6 державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин Рекомендація Комітету ОСОБА_6 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом ОСОБА_6 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів. .
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність субєкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.
Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
Таким чином, суд зазначає, що позовна вимога щодо зобовязання ОСОБА_1 обласної ради прийняти конкретно визначені рішення є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому в її задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 17.10.2017 року.

Суддя В.О. Павлічек