Справа № 569/5318/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Харечко С.П.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"19" жовтня 2017 р. Справа № 569/5318/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "08" червня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинення дій ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові здійснити йому перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України від 16.12.1993 року № 3723 і постанови КМУ від 23.04.2003 року № 581 та зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області негайно провести, на підставі пред'явлених йому ним документів, перерахунок його пенсії з грудня 2015 року та забезпечити його виплату без зволікань.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує спеціальну пенсію за віком згідно положень ст.37 Закону України "Про державну службу". Указом Президента України від 09.12.2010 року № 1085 утворено Державну фінансову інспекцію України, реорганізовано Головне контрольно-ревізійне управління України. Постановою КМУ від 28 жовтня 2015 року № 868, якою також внесено зміни до постанови КМУ від 10 вересня 2014 року № 442, утворено Державну аудиторську службу України, реорганізовано Державну фінансову інспекцію України шляхом перетворення. Вказує, що нещодавно йому стало відомо, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 було підвищено посадові оклади працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, в тому числі за посадою Начальника Державної фінансової інспекції в Рівненській області, за посадою на якій йому призначено пенсію.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову Рівненського міського суду від 08 червня 2017 року та прийняти нову про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що при винесенні рішення судом не було враховано, що під час виходу на пенсію позивач мав право на її перерахунок в разі підвищення розміру зарплати працюючим державним службовцям, яке гарантується державою і не може бути скасовано.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію обчислену у відповідності до Закону України "Про державну службу".

Постановою КМУ підвищено посадові оклади працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, в тому числі і державним службовцям за посадою начальника Державної фінансової інспекції в Рівненській області, яка відповідає посаді, з якої позивач вийшов на пенсію.

ОСОБА_3 звернувся до відповідача з проханням провести йому перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства з 01.12.2015 року.

01.03.2017 року відповідач листом № 210/10 відмовив йому у здійсненні перерахунку, що стало причиною звернення позивача до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності відмови відповідача у перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням окладів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як визначено в статті ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент призначення позивачу пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набув чинності 01 січня 2015 року, положення ст.37-1 Закону України "Про державну службу" викладені у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, постановою КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" норми і положення, які встановлювали порядок і умови перерахунку пенсії були виключені.

Із 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016 р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Відтак, враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у грудні 2016 року (тобто, спірні правовідносини виникли після набуття чинності новим Законом України "Про державну службу" № 889-VIII), суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що при перерахунку позивачу пенсії відповідач повинен був керуватися ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ), оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. На час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку позивач отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням права на соціальний захист.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Вважаючи на встановлені у справі обставини, а також враховуючи приписи чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, а тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "08" червня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" жовтня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33016

3- відповідачу: Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Яворницького,34,м.Рівне,33001

- ,