Справа № 820/3176/17
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

11 жовтня 2017 р. справа №820/3176/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" до Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство "ОСОБА_1 - Центр" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 07.04.2017 Головного управління ДФС у Харківській області.

Ухвалою суду від 21.09.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство "ОСОБА_1 - Центр".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту камеральної перевірки, на підставі яких винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки позивач, виконуючи постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 по справі №820/3818/16 та ухвалу суду від 14.09.2016 щомісячно сплачував на користь Державного бюджету податок на землю у сумі 53090,20 грн. Водночас, позивач зазначив про те, що 07.11.2006 між позивачем та ЗАТ "РАДМИР-ЦЕНТР", правонаступником якого є ПрАТ "РАДМИР -Центр", укладений договір про спільну діяльність зі спорудження стендово - випробувального корпусу літ. "Ч-7", що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Ак. Павлова, 271. Актом від 27.12.2006 сторонами вказаного договору про спільну діяльність розподілено результати спільної діяльності, внаслідок чого позивач - ПАТ "АТ НДІРВ" отримало у власність частину вказаної будівлі площею 160 кв.м., а ПрАТ "РАДМИР -Центр" отримало у власність іншу частину вказаної будівлі площею 16292 кв.м., у зв'язку з чим кожна сторона отримала свідоцтво про право власності на частину вказаної будівлі. З урахуванням вимог ст. 377 ЦК України, позивач вважає, що сплата земельного податку має відбуватися пропорційно площі, належної кожному з власників частини будівлі. З огляду на викладене, враховуючи наявні докази сплати ПрАТ "РАДМИР -Центр" податкових зобов'язань з земельного податку за земельну ділянку під належною частиною будівлі та сплати ПАТ "АТ НДІРВ" сум з земельного податку за земельну ділянку під належною частиною будівлі, на підставі постанови суду та ухвали суду про розстрочення виконання судового рішення, податковим органом податкове повідомлення - рішення прийнято протиправно.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в спірних правовідносинах відповідач діяв у відповідності до чинного законодавства. При цьому представник відповідача зазначила про те, що незалежно від того, чи ПАТ "АТ НДІРВ" продало нежитлове приміщення ЗАТ "Радмир-Центр" (правонаступником якого є ПрАТ "ОСОБА_1 - Центр"), за ПАТ "АТ НДІРВ" досі залишається право користування земельними ділянками та, відповідно, обов'язок задекларувати та сплачувати земельний податок за земельні ділянки загальною площею 9,6638 га.

В судове засідання представник третьої особи не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

З огляду на викладене, а також враховуючи положення ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Публічне акціонерне товариство "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" (далі ПАТ "АТ НДІРВ") зареєстроване як юридична особа (т.1 а.с.10) та перебуває на обліку в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області як платник земельного податку.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на майно в частині плати за землю (земельний податок з юридичних осіб) ПАТ "АТ НДІРВ" за 2014-2016р.р.

За результатами камеральної перевірки складений акт від 10.03.2017 №930/14303534/20-40-12-04-17 (т.1 а.с.55-58), у висновках якого визначено про те, що ПАТ "АТ НДІРВ" в порушення вимог п. 286.2 ст. 286 ПК України, безпідставно зменшено податкові зобов'язання з податку на майно в частині плати за землю (земельний податок з юридичних осіб) на загальну суму 693871,41 грн., в т.ч. за 2014 - 202026,75 грн., за 2015 рік -229204,66 грн. та за 2016 (січень - жовтень) - 2623640 грн.

На акт камеральної перевірки позивачем до ГУ ДФС у Харківській області подано заперечення (т.1 а.с.61-64).

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки ГУ ДФС у Харківській області надана відповідь, листом від 04.04.2017 №3551/10/20-4012-04-21 (т.1 а.с.65-68), в якій залишено без змін висновки акту перевірки.

На підставі висновків, викладених в акті камеральної перевірки, ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення - рішення 07.04.2017 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 867339,26 грн., в т.ч. за основним платежем - 69387,41 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 173467,85 грн. (т.1 а.с.59-60).

Перевіряючи обґрунтованість висновків ГУ ДФС у Харківській області, викладених в акті перевірки від 10.03.2017 №930/14303534/20-40-12-04-17, суд встановив наступне.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.07.2001 №1149 надано у постійне користування земельні ділянки по вул. Ак. Павлова, 271 (на плані ділянка №1) площею 9,19040 га для експлуатації та обслуговування адміністративних, виробничих будівель і споруд; по пров. Муромському, 37 (на плані ділянка №4) площею 0,0853 га для експлуатації та обслуговування адміністративного будинку, а також надано позивачу у тимчасове користування строком до 01.06.2026 земельну ділянку (на плані ділянка №2) площею 0,3845 га по вул. Ак. Павлова, 271 для експлуатації та обслуговування будівлі душкомбінату (т.1 а.с.31), про що свідчать витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок Управління держземагентства у м.Харкові від 14.04.2015 №560/15 та 561/15.

Відповідно договору №2476 від 31.07.2001 на право тимчасового користування землею ПАТ «АТ НДІРВ» виконкомом Харківської міської ради було надано у тимчасове користування строком на 25 років земельну ділянку площею 0,3845 га за адресою : м.Харків, вул. Академіка Павлова, №271 для експлуатації та обслуговування будівлі душкомбінату, про що свідчить витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок Управління держземагентства у м. Харкові від 30.01.2014 №260/14 (т. 2 а.с. 99-110).

Судом встановлено, що між ПАТ "АТ НДІРВ" (пайовик-1) та ЗАТ "Радмир-Центр" (правонаступником якого є ПрАТ "ОСОБА_1 - Центр") (пайовик-2), укладено договір про спільну діяльність від 07.11.2006 разом з додатковими угодами (т.1 а.с.32-37). Відповідно п.п.1.1 вказаного договору про спільну діяльність - пайовик - 1 здійснює будівництво стендово - випробувального корпусу по вул. Ак. Павлова, 271 у м. Харкові, із залученням майна та грошових коштів пайовика -2.

Рішенням Харківського міськвиконкому від 20.12.2006 №1284 затверджено акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкта стендово - випробувального корпусу за адресою м. Харків, вул. Ак. Павлова, 271 ВАТ "АТ НДІРВ" (т.1 а.с.38-45).

На підставі акту розподілу результатів спільної діяльності від 27.12.2006 до договору про спільну діяльність від 07.11.2006 здійснено розподіл майна (т.1 а.с.51-54), за результатами якого складені акти приймання - передачі майна із спільної діяльності, відповідно до яких було прийнято ЗАТ "Радмир-Центр" (правонаступником якого є ПрАТ "ОСОБА_1 - Центр") будівлю 6 поверхову з підвалом та технічним поверхом, загальною площею 16292 кв.м., а ПАТ "АТ НДІРВ" прийнято нежитлове приміщення площею 160 кв.м. на першому поверсі будівлі за адресою м. Харків, вул. Ак. Павлова, 271 (т.1 а.с.46-49).

Як вбачається з копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.10.2007, за ПАТ "АТ НДІРВ" зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, у тому складі нежитлове приміщення 1 поверху №55а, площею 160 кв.м., за адресою м. Харків, вул. Ак. Павлова, 271, на підставі свідоцтва про право власності від 25.04.2007 (т.1 а.с.50).

Згідно Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за ЗАТ "Радмир-Центр" (правонаступником якого є ПрАТ "ОСОБА_1 - Центр") зареєстровано право власності на наступні нежитлові приміщення: підвал №1-84, 1- го поверху №1-55, антресолі №56, 2-го поверху №1-34, 3-го поверху №1-47, 4-го поверху №1-27, 5-го поверху №1-20, 6-го поверху №1-17, 7-го поверху №1-17,техн. повер. №1-7 в літ. "Ч-7", загальною площею 16292 кв.м., за адресою м. Харків, вул. Ак. Павлова, 271, на підставі свідоцтва про право власності від 25.04.2007 (т.2 а.с.111-112).

Як вбачається з пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, до 01.09.2013 ПАТ «АТ НДІРВ» сплату земельного податку здійснювало одноособово, але з 01.09.2013 ПрАТ «РАДМИР-ЦЕНТР» почав самостійно сплачувати земельний податок за користування земельною ділянкою площею 0,75 га безпосередньо до Державного бюджету. У зв'язку з наведеним ПАТ «АТ НДІРВ» подано до податкового органу уточнюючі податкові декларації з плати на землю щодо зменшення земельного податку за 2014-2016 р.р.

В акті камеральної перевірки зазначено, що ПАТ "АТ НДІРВ" у 2016 році подано уточнюючі податкові декларації по земельному податку, згідно яких зменшено оподатковану площу у розмірі 0,75 га, у зв'язку із самостійним декларуванням вказаної площі ПрАТ "Радмир-Центр", а саме: за 2014 р. - 202026,75 грн., за 2015р. - 229204,66 грн., за 2016 р. (січень - травень) - 131320 грн., за 2016р. (червень - жовтень) - 131320 грн.

В ході судового розгляду судом встановлено, що 18.05.2016 ПАТ «АТ НДІРВ» подано до Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області уточнюючі декларації з плати за землю за періоди 2014р., 2015р., а 06.07.2016 ПАТ «АТ НДІРВ» подано уточнюючі декларації з плати за землю за періоди січень-травень 2016р., та 21.11.2016 р. за період червень-жовтень 2016р.

З первісних декларацій з плати за землю, поданих позивачем ще до уточнюючих декларацій, встановлено, що позивачем було задекларовано за 2014р. суму грошового зобов'язання з земельного податку в розмірі 6620786,42 грн., за 2015р.-785202,79 грн., за 2016р. - 1070923 грн.

Водночас, судом встановлено з автоматизованої системи "Документообіг адміністративних судів" Харківського окружного адміністративного суду, що 18.07.2016 Київська ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області зверталась до суду з адміністративним позовом про стягнення заборгованості 2 548 329,20 грн., ухвалою суду від 27.07.2016 відкрито провадження у справі.

При цьому, судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 по справі №820/3818/16, яка набрала законної сили, позов Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області до ПАТ «АТ НДІРВ» про стягнення заборгованість - задоволено. Стягнуто з відповідача заборгованість по податку на землю у сумі 2548329,20 грн.

Як вбачається з постанови суду від 22.08.2016 вказана заборгованість виникла внаслідок несплати самостійно нарахованих сум відповідно до податкових декларацій з плати за землю у сумі 2548329,20 грн. , в тому числі пені - 2892,32 грн.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Враховуючи положення п. 102.4 ст. 102 ПК України, а також те, що податковий орган звертався до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, яка виникла на момент подачі позову, враховуючи дату подання позовної заяви -18.07.2016, а також враховуючи розмір задекларованих позивачем сум плати за землю у первісних деклараціях, суд зазначає, що з ПАТ «АТ НДІРВ» судовим рішенням стягнуто всю заборгованість по земельному податку за 2014р., 2015р. та 1 півріччя 2016р.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2016 розстрочено ПАТ "АТ НДІРВ" виконання судового рішення - постанови суду від 22.08.2016 по справі №20/3818/16 терміном на чотири роки, згідно до графіку погашення заборгованості в період з 20.09.2016 по 20.08.2020 зі сплатою щомісячно суми в розмірі 53090,20 грн.

Відповідно до платіжних доручень, наданих до справи, позивачем сплачується за вказаною ухвалою суду суми згідно до графіку погашення заборгованості.

Проте, як вбачається з пояснень представника відповідача - ОСОБА_4, наданих у судовому засіданні, сума податкового боргу, розстрочена ухвалою суду, все одно обліковується в інтегрованій картці платника податків як звичайна заборгованість.

Відповідно п. 50.1 ст.50 ПК України, у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Як вбачається з пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, в уточненнях до податкових декларації, позивачем зменшено суми податкових зобов'язань з податку на землю за 2014-2016р.р. та внесено уточнення до даних декларацій за 2013-2016р.р., у зв'язку із зменшенням оподаткованої площі на 0,75 га, через самостійне декларування вказаної площі ПрАТ "Радмир-Центр", а саме: за 2014 р. - 202026,75 грн., за 2015р. - 229204,66 грн., за 2016 р. (січень - травень) - 131320 грн., за 2016р. (червень - жовтень) - 131320 грн.

Згідно акту камеральної перевірки, податковий орган під час проведення камеральної перевірки зазначив про надання ПАТ «АТ НДІРВ» в ході перевірки листів від 06.07.2016 №03/656 та від 25.10.2016 №24772/10, в яких надано пояснення щодо поданих позивачем уточнень розрахунків у зв'язку із виключенням нарахувань по земельній ділянці площею 0,75 га, яку використовує ПрАТ «РАДМИР-ЦЕНТР» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.01.2007.

Суд зазначає, що з акту перевірки встановлена та обставина, що відповідачем фактично не прийнято уточнення до податкових декларацій позивача та повторно нараховано суми земельного додатку, які вже стягнуто за рішенням суду, з урахуванням ухвали суду про розстрочення заборгованості.

Крім того, суд зазначає, що до матеріалів справи надано податкові декларації за 2014, 2015, 2016 р.р., а також уточнююча податкова декларація (а.с.76-105,119-126,142-152,166-174), які подавались до податкового органу ПАТ "Радмир-Центр". Відповідно до вказаних податкових декларацій ПАТ "Радмир-Центр" задекларовано податкові зобов'язання з земельного податку за 2014р. - 202026,72 грн., за 2015р. - 251331,50 грн., за 2016 р., враховуючи уточнення до декларації - 315168 грн.

Суд зазначає, що вказані задекларовані суми з податкового зобов'язання з земельного податку сплачені ПАТ "Радмир-Центр", що підтверджуються платіжними дорученнями (а.с.106-118,127-141,153-165,175-183).

Водночас, судом взято до уваги той факт, що за ПАТ "Радмир-Центр" не зареєстровано право користування земельною ділянкою за адресою м. Харків, ОСОБА_5,271. Проте, суд зазначає наступне.

Пунктом п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (п.п.14.72 п. 14 ст. 14 ПК України).

Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (п.п.14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 269.1 ст. 269 ПК України передбачено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до п.п.270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України, об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно п.286.6 ст. 286 ПК України, за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; 2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності; 3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

З аналізу наведених норм вбачається, що в даному випадку земельний податок має сплачуватися кожним з власників будівлі по вул. Ак. Павлова, 271 пропорційно до площі (частки), що належить їм на праві власності, оскільки вказана будівля перебуває у спільній сумісній власності та поділена в натурі.

Згідно п. 287.7 ст. 287 ПК України, у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 120 ЗК України, встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За статтями 125 та 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 ЦК України.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" передбачено,, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Аналіз зазначених норм права дає можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є обєктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обовязок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

Суд зазначає, що на підставі акту розподілу результатів спільної діяльності від 27.12.2006 до договору про спільну діяльність від 07.11.2006, здійснено розподіл майна (а.с.51-54), за результатами якого складені акти приймання - передачі майна із спільної діяльності, відповідно до яких було прийнято ЗАТ "Радмир-Центр" (правонаступником якого є ПрАТ "ОСОБА_1 - Центр") будівлю 6 поверхову з підвалом та технічним поверхом, загальною площею 16292 кв.м., а ПАТ "АТ НДІРВ" прийнято нежитлове приміщення площею 160 кв.м. на першому поверсі будівлі за адресою м. Харків, вул. Ак. Павлова, 271 (т.1 а.с.46-49). Зазначений розподіл права власності вказаного майна було зареєстровано в Реєстрі речових прав у відповідності до чинного законодавства.

У розумінні положень п.п. 14.1.72, п.п.14.1.73 п. 14.1 ст. 14, п.п. 269.1.1, п.п. 269.1.2 п. 269.1, п. 269.2 ст. 269, п.п. 270.1.1, п.п. 270.1.2 п. 270.1 ст. 270, п. 287.7 ст. 287 ПК платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обовязок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 08.06.2016 по справі № 21-804а16, від 12.09.2017 по справі №21-3078а16.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Таким чином, до нового власника обєкта нерухомості в даному випадку - ПрАТ "ОСОБА_1 - Центр" перейшов й встановлений податковим законом обовязок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розташоване набуте ним майно.

Згідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 07.04.2017 № є безпідставним, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 13010,08 грн., що підтверджується квитанціями від 24.07.2017 №1805, від 08.08.2017 №1856 (т.1 а.с.4-5).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" до Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство "ОСОБА_1 - Центр" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 07.04.2017 №.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Публічного акціонерного товариства "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" (, поштовий індекс 61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271) у розмірі 13010,08 грн. (тринадцять тисяч десять гривень 08 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 18 жовтня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.