Справа № 1570/5226/2012
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 1570/5226/2012

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Танасогло Т.М.,

суддів Федусика А.Г.,

ОСОБА_1,

при секретарі - Гошуренко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Спецавтоматика" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Публічне акціонерне товариство "Спецавтоматика" (далі ПАТ "Спецавтоматика", позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, відповідач), в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 25.07.2012 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2012 р. вказаний адміністративний позов задоволено повністю: скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 від 25.07.2012 р.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2013 р. апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2012 р. без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.04.2017 р. К/800/34877/13 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2012 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2013 р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду, яка занесена до журналу судового засідання 22.06.2017 р., суд згідно ст. 55 КАС України допустив заміну відповідача державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби правонаступником на державну податкову інспекцію у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було неправомірно та всупереч нормам діючого законодавства прийняті повідомлення-рішення № від 25.07.2012 року, № від 25.07.2012 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2017 року адміністративний позов ПАТ "Спецавтоматика" до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 25.07.2012р.,- задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби № НОМЕР_1 від 25.07.2012 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби № НОМЕР_2 від 25.07.2012 року.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби на підставі ст.77 розділу ІІ глави 8 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року 2755-VI, відповідно до плану-графіка проведення документальних перевірок субєктів господарювання, відповідно до наказу № 521 від 15.05.2012 р., згідно з направленнями на перевірку № 469 від 15.05.2012 р., № 467 від 15.05.2012 р., № 464 від 15.05.2012 р., № 465 від 15.05.2012 р., № 466 від 15.05.2012 р., № 468 від 15.05.2012 р., № 512 від 22.05.2012 р., № 511 від 22.05.2012 р. проведено документальну планову виїзну перевірку публічного акціонерного товариства «Спецавтоматика» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2009 р. по 31.03.2012 р.

Перевірка проводилась з 15.05.2012 р. по 26.06.2012 р. Термін проведення перевірки на підставі наказу № 817 від 13.06.2012 р. було продовжено з 13.06.2012 р. на 10 робочих днів.

За наслідками перевірки складено акт № 143/23-213/00226885 від 06.07.2012 р. (т.1, а.с. 12-48), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

1) відсутність факту реального придбання товару, послуг АТ «Спецавтоматика» у травні 2010 року ПП Контур-Прим, код 35279701 та у листопаді 2010 року від ТОВ ЕКСТРА-БІЛДІНГ, код 36795634, що свідчить про укладення угод без мети настання реальних наслідків, що згідно п.1, п.2 ст. 215, п.1, п.5 ст.203 Цивільного кодексу України зазначені право чини мають ознаки нікчемних;

2) порушення пп.14.1.36, пп.14.1.185, пп.14.1.203 п.14.1 ст.14, п.198.3, п.198.1, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в наслідок чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 115438 грн., у тому числі у травні 2010 року у сумі 40438 грн., у листопаді 2010 року у сумі 25000 грн., у лютому 2011 року у сумі 50000 грн.;

3) на порушення п.138.2 та пп.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України, занижено податок на прибуток всього у сумі 81798 грн., у тому числі у 2 кварталі 2010 року на суму 50548 грн. та у 4 кварталі 2010 року на суму 3120 грн.;

4) пп.2.8 п.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 р. (із змінами та доповненнями), а саме, перевіркою встановлено перевищення залишку готівки в касі підприємства на загальну суму 1983,98 грн.;

5) в ході проведення інвентаризації знайдено стружку чорного металу в кількості 0,5т., що на балансі підприємства не обліковується та власник якої невідомий.

За результатами перевірки державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_1 від 25.07.2012 р., яким ПАТ «Спецавтоматика» визначено суму податкового зобовязання у розмірі 148158,00 грн. з податку на додану вартість, з яких 115438,00 грн. за основним платежем та 32720,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с. 10);

№ НОМЕР_2 від 25.07.2012 р., яким ПАТ «Спецавтоматика» визначено суму податкового зобовязання у розмірі 102248,00 грн. з податку на прибуток приватних підприємств, з яких 81798,00 грн. за основним платежем та 20450,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с. 11).

03.08.2012 р. ПАТ Спецавтоматика подано скаргу до Державної податкової служби України в Одеській області на податкові повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 25.07.2012р. (т.1, а.с. 60-64).

21.08.2012р. (вих. № 22503/10/10-2007) Державною податковою службою України в Одеській області и за результатами розгляду скарги ПАТ «Спецавтоматика» залишено без змін податкові повідомлення-рішення №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 25.07.2012р. (т.1, а.с. 65-67).

Позивач, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 25.07.2012р., звернувся з позовом до суду, в якому просить їх скасувати.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними оскільки товариством надано первинні документи, що підтверджують реальність господарських операцій.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», Закону України «Про податок на додану вартість» , Податковому кодексу України.

В апеляційній скарзі ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема, пункту 138.2, підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138, пунктів 198.1, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 138.2, підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138, пунктів 198.1, 198.6статті 198 Податкового кодексу України, статей 203, 215, 228 Цивільного кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток у 2 та 4 кварталі 2010 року та податку на додану вартість у травні та листопаді 2010 року, лютому 2011 року .

Перевіркою встановлено, що ПАТ Спецавтоматика до складу валових витрат у 2 кварталі 2010 року віднесено суму 202192 грн. сформовану від ПП Контур-Прим.

Відповідач посилається на акт Роздільнянської МДПІ № 41/23-00/35279701 від 29.07.2010 р. Про неможливість проведення невиїзної документальної перевірки приватного підприємства Контур-Прим з питань правомірності нарахування податку на додану вартість за період квітень-травень 2010 року та довідку від 29.07.2010 року № 1287/15-02/35279701 Про неможливість проведення перевірки ПП Контур-Прим з питань підтвердження відомостей по взаємовідносинам з контрагентами, яким сформовано податковий кредит у квітні, травні, червні 2010 року . Враховуючи те, що у ПП Контур-Прим відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, відповідач дійшов висновку, що згідно з ч. 1 та ч.5 ст.203, п.1, п.2 ст.215, п.1 ст.216, ст.228 ЦК України угоди з контрагентами - покупцями, постачальниками мають ознаки нікчемності.

АТ Спецавтоматика до складу валових витрат у 4 кварталі 2010 року віднесено суму 125000 грн. сформовану від ТОВ ЕКСТРА-БІЛДІНГ.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ДПС отримано від ДПІ у Приморському районі м. Одеси отримано акт від 15.08.2011 р. № 2061/23-513/36795634 Про неможливість проведення позапланової документальної перевірки ТОВ ЕКСТРА- БІЛДІНГ з питань підтвердження відомостей, отриманих від контрагентів за період травень 2011 року. Відповідно до акту, оскільки на ТОВ ЕКСТРА-БІЛДІНГ відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру.

Згідно висновків акта перевірки, підприємством документально не підтверджено витрати від постачальника ПП Контур-Прим та ТОВ ЕКСТРА- БІЛДІНГ за період 2 квартал 2010 року та 4 квартал 2010 року, на порушення п.138.2 та п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України, ПАТ Спецавтоматика до складу валових витрат зайво включені витрати з придбання послуг, товарів у ПП Контур-Прим та ТОВ ЕКСТРА-БІЛДІНГ, у сумі 327192 грн., у тому числі у 2 кварталі 2010 року на суму 202192 грн. та у 4 кварталі 2010 року на суму 125000 грн.

Фактичною підставою для прийняття спірних рішень став висновок податкового органу про неправомірність формування позивачем валових витрат та податкового кредиту за операціями з Товариством з обмеженою відповідальністю «Екстра-Білдінг», Приватним підприємством «Контур-Прим», Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ МЕХ».

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

За змістом підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 зазначеного Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 зазначеного Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформленими з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Такими первинними документами, наявними в матеріалах даної адміністративної справи, є договір між ПАТ Спецавтоматика та ПП Контур-Прим на проведення монтажних робіт № 1504 від 15.04.2010 року, відповідно до умов якого виконавець приймає на себе роботи по монтажу внутрішніх інженерних сіток, систем, приладів и засобів виміру, контролю загазованості в 10-ти поверховому 2-х секційному житловому будинку № 28 Б, який знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Висоцького. Також договір між ПАТ Спецавтоматика і ТОВ Екстра-Білдінг на проведення монтажних робіт № 22/09/10 від 22.09.2010 року, відповідно до якого виконавець приймає на себе виконання робіт по монтажу інженерних систем, сіток, приладів и засобів виміру в приміщенні спортивно-оздоровчого комплексу ДП МТП Южний в м. Южному.

З матеріалів справи убачається, що на підтвердження виконання умов зазначених договорів позивачем було надано до суду першої інстанції засвідчені копії податкових накладних, довідок про вартість виконаних робіт, договірної ціни, локального кошторису. (т.1, а.с. 70-103; 105-119).

Також колегія суддів звертає увагу, що ПАТ «Спецавтоматика» надало документи щодо підтвердження подальшого використання у господарській діяльності товарів, придбаних Позивачем у ТОВ «АРТ МЕХ» відповідно до договору поставки від 01.02.2011 р., ПАТ «Спецавтоматика» надало копію договору підряду № 01/02/11 від 01.02.2011 р., укладеного між АТ «Спецавтоматика» і ТОВ «Технології сучасного будівництва», відповідно до умов якого останній виконав на користь Позивача ремонт офісних приміщень і каналізації за адресою: м. Одеса, вул. Жастелло, 52, використовуючи матеріали надані АТ «Спецавтоматика». До вказаного договору також були надані копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 за травень та березень 2011 року та копії актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в за травень та березень 2011 року. Зокрема в акті за формою № КБ-2в за березень 2011 року зазначені, товари, що придбавалися відповідно до договору поставки з ТОВ «АРТ МЕХ». Також на підтвердження реальності здійснення господарської операції ПАТ «Спецавтоматика» надало платіжні доручення, що містять відомості про сплату коштів за вказаним договором.

Здійснення оплати за вищезазначеним договором поставки від 01.02.2011 року підтверджується виписками по особовому рахунку та платіжним дорученнями (були додані до письмових пояснень).

Щодо здійснення ТОВ «Екстра-Білдінг» монтажних робіт згідно договору № 22/09/10 від 22.09.2010 р., Позивач зазначає, що вказані роботи були здійснені в рамках виконання АТ «Спецавтоматика» договору № СД/ТХ-241 від 16.08.2010 р., укладеного з ДП «МТП «Южний», предметом якого було виконання Позивачем робіт з реконструкції пожежної сигналізації та системи оповіщення спортивного комплексу «СП «Портовик», копія якого з відповідними додатками, а також платіжними дорученнями на підтвердження сплати є в матеріаліх справи.

Здійснення оплати за вищезазначеним договором № 22/09/10 від 22.09.2010 р. підтверджується випискою по особовому рахунку та платіжним дорученням № 75/12 від 18.11.2010 р. (були додані до письмових пояснень).

Щодо товарів, придбаних Позивачем у ПП «Контур-Прим» на суму 48 560,40 грн., в т.ч. ПДВ 8 093,00 грн. (податкова накладна № 190502 від 19.05.2010 р.), зазначені товари були використані під час здійснення монтажу світло-музичного обладнання основного ресторану готелю «Чорне море», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 1, відповідно до договору № 26-10-23м на монтажні роботи від 26.04.2010 р., укладеного між АТ «Спецавтоматика» і ТОВ «Бугаз Делюкс», копія якого з відповідними додатками, а також платіжними дорученнями на підтвердження сплати були додані до письмових пояснень.

Здійснення оплати за товари, придбані у ПП «Контур-Прим» на суму 48 560,40 грн. підтверджується випискою по особовому рахунку та платіжним дорученням № 631 від 19.05.2010 р. (були додані до письмових пояснень).

На підтвердження реальності здійснення ПП «Контур-Прим» на користь Позивача монтажних робіт в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Висотського, 28-6 за договором № 1504 від 15.04.2010 р. ПАТ «Спецавтоматика» були надані платіжні доручення, що підтверджують сплату коштів від ТОВ «Альянс-Висотбуд» на користь АТ «Спецавтоматика» за відповідними підрядними договорами по обладнанню автоматичної пожежної сигналізації (були додані до письмових пояснень).

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем було правомірно та у відповідності до п.138.2 та п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 ПК України включено до складу валових витрат суму 327192,00 грн. у зв'язку із підтвердженням виконанням договорів із ПП Контур-Прим та ТОВ Екстра-Білдінг відповідно до приписів Кодексу.

Оприбуткування позивачем товарів підтверджується належним чином завіреними первинними документами. Договори, на виконання яких складались первинні документи є чинними на день розгляду справи, в судовому порядку недійсними не визнані. Сторонами виконанні в повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність порушень позивачем норм п.138.2 та п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 ПК України та наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2012 р.

Разом з тим колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно хибності висновків податкового органу щодо порушення ПАТ Спецавтоматика пп.14.1.36, пп.14.1.185, 14.1.203 п.14.1 ст.14, п.198.3, п.198.1, 198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 115 438,00 грн., у тому числі у травні 2010 року у сумі 40438 грн., у листопаді 2010 року у сумі 25000 грн., у лютому 2011 року у сумі 50000 грн.

Актом перевірки повноти нарахування податку на додану вартість встановлено завищення податкового кредиту всього у сумі 115 438,00 грн. за період з 01.04.2009 по 31.03.2012 року.

Як було встановлено перевіркою, ПАТ Спецавтоматика безпідставно сформовано податковий кредит у періоді, що перевірявся, за рахунок сум ПДВ по податковим накладним, отриманим на придбання послуг, товарів у травні 2010 року суму ПДВ 40438 грн., сформовану від ПП Контур-Прим, та у листопаді 2010 року суму ПДВ 25000 грн., сформовану від ТОВ Екстра-Білдінг, які не можуть розглядатися в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих, не відповідають вимогам пп. 14.1.36, пп.14.185, пп. 14.1.203 п.14.1 ст.14 та порушують п.198.3 ст.198 Розділу V Податок на додану вартість ПК України.

Також в акті перевірки було вказано на те, що ПАТ Спецавтоматика до складу податкового кредиту у лютому 2011 року віднесено суму ПДВ 50000 грн., сформовану від ТОВ АРТ МЕХ по податковій накладній № 1702201 від 17.02.2011 р. на суму ПДВ 50000 грн., яка рахується в реєстрі отриманих накладних, але відсутня у наявності на підприємстві в порушення п. 198.1, 198.6 ст.198 ПК України.

Зазначені висновки податкового органу суд першої інстанції вірно визнав необґрунтованими та безпідставними.

Так, у матеріалах справи наявний договір поставки від 01.02.2011 року між ТОВ АРТ МЕХ та ПАТ Спецавтоматика, за яким постачальник зобов'язувався доставити будівельні матеріали, інструменти та приналежності, а замовник прийняти та оплатити товари. На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем були надані копії податкових накладних, актів прийому-здачі виконаних робіт, товарно-транспортних накладних.

Таким чином, позивачем було правомірно та у відповідності до пп.14.1.36, пп.14.1.185, пп.14.1.203 п.14.1 ст.14, п.198.1, 198.6 ст.198 ПК України включено до складу податкового кредиту у лютому 2011 року суму ПДВ 50 000,00 грн. у зв'язку із підтвердженням виконання договору із ТОВ АРТ МЕХ відповідно до приписів ПК України.

Згідно до вимог пп. 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку із: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Колегією суддів апеляційної інстанції погоджується , що судом першої інстанції встановлені факти, які свідчать про реальне виконання договорів та надання послуг позивачу, підтверджені належними документами, що в свою чергу свідчить про наявність законних підстав для включення позивачем витрат на послуги, отримані від ПП Конкур-Прим та ТОВ Екстра-Білдінг, до складу податкового кредиту.

Відповідно до вимог п. 187.1. ст. 188 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: - дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а у разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; - дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що податкові накладні, які були включені до складу податкового кредиту по періоду, що перевірявся, ПТ Спецавтоматика, були оформлені відповідно до приписів ПК України.

У Податкову кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку належно оформленої податкової накладної.

Укладання вищезазначених угод та їх подальше виконання сторонами свідчить про намір виконавця виконати роботи, а замовника прийняти ці роботи, що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними та податковими накладними, банківськими виписками.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що належних доказів, які б підтверджували викладені в акті висновки, відповідачем не надано.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем відповідачу первинної документації щодо господарських операцій з вищевказаними суб'єктами господарювання. При цьому протилежного не доведено відповідачем, невідповідність зазначеної документації нормам Податкового кодексу України відповідачем не встановлено.

Так, включена позивачем до складу податкового кредиту оспорювана сума податкового кредиту на відповідну дату була підтверджена наявними в матеріалах справи податковими накладними, які оформлені та зареєстровані з дотриманням вимог п.201.1 ст.201 ПК України.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані первинні документи мають всі необхідні реквізити та відповідають вимогам ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні . Жодних порушень вимог законодавства, яке б позбавляло позивача права на формування податкового кредиту, встановлено не було.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги позивача про скасування податкових повідомлень-рішень від 25.07.2012 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги ПТ Спецавтоматика підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог, проте застосував до частини спірних правовідносин законодавство, якого на момент даних правовідносин ще не існувало.

Постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині обґрунтування мотивувальної частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2017 року змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.В. Яковлєв