Справа № 817/84/17
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2017 р.Р і в н е 817/84/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. за участю секретаря судового засідання Холод Т.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Нестерчук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкового інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі - ДПІ у Рівненському районі ГУ ДФС у Рівненській області) про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.08.2015 року № та рішення про застосування фінансових санкцій від 28.08.2015 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що акт перевірки та прийняті на його підставі рішення суперечать фактичним обставинам та нормам чинного законодавства, перевірка позивача проведена із допущенням суттєвих порушень вимог нормативно-правових актів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та суду пояснила, що застосування до ФОП ОСОБА_3 фінансових санкцій є неправомірним, оскільки магазин, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і який належить позивачу, є закладом з універсальним асортиментом товару, що спростовує висновки податкового органу про порушення вимог законодавства у сфері роздрібної торгівлі алкогольними напоями, та свідчить про протиправність рішення про застосування фінансових санкцій. Разом з тим, перевірка щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій податковим органом не проводилась, а тому вважає податкове повідомлення-рішення від 28.08.2015 року № про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 1468,80 грн. таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства. Просила позов задовольнити повністю.

Відповідачем позов не визнано повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив суду, що працівниками ДПІ у Рівненському районі ГУ ДФС у Рівненській області проведено фактичну перевірку додержання ФОП ОСОБА_3 вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами у господарській одиниці, який належить позивачу. В ході проведення даної перевірки встановлено факт реалізації 0,5л пива "Львівське світле" міцністю 4,0% об., та пива «перша приватна броварня»,, місткістю 0,5 л., на розлив з кеги чим порушено вимоги статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", оскільки у позивача відсутні всі належні документи для роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а магазин належний позивачу не відповідає вимогам закладу ресторанного господарства, що має статус підприємства з універсальним асортиментом товарів. В результаті чого, оспорюваним рішенням до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 23800 грн. Крім того, в ході проведення такої перевірки було встановлено порушення вимоги п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Відтак, відпвідачем правомірно накладено на позивача штраф у сумі 1468,80 грн. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10.08.2015 року працівниками ДПІ у Рівненському районі ГУ ДФС у Рівненській області, відповідно до наказу Головного управління ДФС у Рівненській області від 10.08.2015 року №283 (а.с.41), на підставі направлень від 10.08.2015 року №283 та №284 (а.с.42-44), проведено фактичну перевірку додержання ФОП ОСОБА_3 вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами у магазині за адресою АДРЕСА_1, який належить позивачу.

За наслідками перевірки складено акт (довідку) за реєстраційним №131/21/НОМЕР_1 від 10.08.2015 року (а.а.с.45-47).

З вказаного акта (довідки) вбачається, що в ході проведення перевірки магазину встановлено факт реалізації 0,5л пива "Львівське світле" міцністю 4,0% об., та пива «перша приватна броварня»,, місткістю 0,5 л., на розлив з кеги, чим порушено вимоги:

1) ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР);

2) п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР);

На підставі акта (довідки) перевірки за реєстраційним №131/21/НОМЕР_1 від 10.08.2015 року ДПІ у Рівненському районі ГУ ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "С" від 28.08.2015 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 1468,80 грн. та податкове повідомлення-рішення форми "С" від 28.08.2015 року № про застосування фінансових санкцій в сумі 23800 грн. (а.а.с.5-6).

Надаючи правову оцінку спірним рішенням, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів визначені Законом №481/95-ВР.

Відповідно до ст.16 Закону №481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 року №609 "Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" визначено, що органом, який здійснює ліцензування виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами є Державна фіскальна служба.

Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року№236, передбачено, що Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, та здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції контролюючих, до яких, зокрема, відноситься: ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої; визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів та митних платежів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

Відповідно до положень ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки, яким вважаються перевірки, що здійснюються за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75).

Згідно з положеннями ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), та може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5 п.80.2 ст.80).

Відповідно до п.86.5 ст.86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Як вбачається з матеріалів справи, наказ від 10.08.2015 №583 "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1" виданий Головним управлінням ДФС у Рівненській області на підставі пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, Податкового кодексу України та ст.16 Закону №481/95-ВР (а.с.41), перевірка проведена працівниками ГУ ДФС у Рівненській області на підставі направлень Головного управління ДФС у Рівненській області від 10.08.2015 року №283 та №284 пред`явлені під розписки позивачу (а.а.с.42-44).

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складання реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

При цьому, відповідно до п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Позивач заперечень на акт перевірки за реєстраційним №131/21/НОМЕР_1 від 10.08.2015 року у встановленому порядку не подала, як і не висловлювала свою незгоду з встановленими перевіркою обставинами під час такої перевірки, від підпису відмовилась про що свідчить складений Акт відмови від підписання та отримання акту перевірки від 10.08.2015 року №000131. Таким чином, службові особи контролюючого органу, проводячи фактичну перевірку позивача та складаючи акт (довідку) за результатами такої перевірки, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що фактичні обставини справи, встановлені актом перевірки, є достовірними та підтверджені належними й допустимими доказами.

Відповідно до абз.3 пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об'єктах громадського харчування, а також фізичний відпуск з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, незалежно від форми розрахунків.

Згідно з п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належить, зокрема, пиво.

Пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203 (пп.14.1.144 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України та ст.1 Закону №481/95-ВР).

Відповідно до ч.12 ст.15 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з ч.18 ст.15 Закону №481/95-ВР, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі державної податкової служби, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим (далі - алкогольні напої) і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування визначаються Правилами №854, які поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриманий згідно з вимогами законодавства (п.п.1 та 3).

Відповідно до п.2 Правил №854, роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства.

Згідно з п.22 Правил №854, продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Основні вимоги щодо роботи суб'єктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства регламентуються Правилами роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 №219, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.08.2002 за №680/6968 (далі - Правила №219).

Відповідно до п.1.4 Правил №219, суб'єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб'єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.

Згідно з п.1.5 Правил №219, заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс).

Пунктом 1.6 Правил №219 визначено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері ресторанного господарства при облаштуванні закладу (підприємства) згідно з обраним типом (класом) повинні мати необхідні виробничі, торговельні та побутові приміщення, а також обладнання для приготування та продажу продукції. Відкриття закладу (підприємства) ресторанного господарства узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку.

Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів (ч.6 ст.15-3 Закону №481/95-ВР).

Таким чином, роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється суб`єктом господарювання в закладах (підприємствах) ресторанного господарства, що має статус підприємства громадського харчування чи підприємства з універсальним асортиментом товарів, за погодженням з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби, та за наявності відповідної ліцензії.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_3 жодним належним та допустимим доказом не підтвердила тих обставин, що місце, де проводиться продаж позивачем алкогольних напоїв на розлив є спеціалізованим відділом (секцією) підприємства з універсальним асортиментом продовольчих товарів. Також, позивачем не надано суду погоджень органу місцевого самоврядування на продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці. Відтак, суд дійшов висновку, що магазин який належить ОСОБА_3 і розташований по АДРЕСА_1 не є спеціалізованим закладом в розумінні Закону №481/95-ВР, Правил №219 та Правил №854, що виключає право здійснювати в ньому продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Пунктом 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790, передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

За змістом ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР, у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Судом встановлено, що у ОСОБА_3 на момент проведення перевірки відсутня ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином, рішення про застосування фінансових санкцій від 28.08.2015 року №, прийняте відповідачем в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13.02.2012 року у справі №21-371а11.

Що стосується позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.08.2015 №, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом №265/95-ВР.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №265/95-ВР, контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Так, в ході проведення фактичної перевірки було також встановлено відсутність документів на пиво, 13 позицій, яке описано в додатку до Акта перевірки, від 10.08.2015 року, всього на 734,40 грн. (а.с.47).

Згідно з п.12 ч.1 ст.3 Закону №265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР визначено, що місце торгівлі - місце реалізації товарів, у том числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельної площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

В силу вимог ст.20 Закону №265/95-ВР, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій, сума штрафних санкцій становить 1468,80 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення форми "С" від 28.08.2015 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 1468,8 грн., прийняте відповідачем в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржених рішень відповідач діяв обгрунтовано, в порядку та у спосіб, що встановлені законом, з урахуванням всіх фактичних обставин справи. Доводи позивача не спростовують правомірності рішень суб'єкта владних повноважень та не дають суду підстав для їх скасування. За встановлених обставин в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Махаринець Д.Є.