Справа № 826/12677/17
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

24 жовтня 2017 року м. Київ № 826/12677/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Прокуратури Київської області
про визнання незаконною постанови та її скасування,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) з позовом до Прокуратури Київської області (далі по тексту - відповідач), в якому просить: 1) визнати незаконною постанову першого заступника прокурора Київської області Грабця І.Н. від 12 липня 2017 року щодо визначення підслідності у кримінальному провадженні №0000421 від 11 липня 20417 року за ч. 2 ст. 272 Кримінального кодексу України - за слідчими прокуратури Київської області; 2) скасувати постанову першого заступника прокурора Київської області Грабця І.Н. від 12 липня 2017 року щодо визначення підслідності у кримінальному провадженні №0000421 від 11 липня 20417 року за ч. 2 ст. 272 Кримінального кодексу України - за слідчими прокуратури Київської області як таку, яка не відповідає нормам ст.ст. 36, 216, 218 Кримінального процесуального кодексу України.

З урахування встановленої частиною першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) послідовності дослідження позовних матеріалів, встановивши невідповідність позовної заяви вимогам, визначеними статтею 106 цього Кодексу, ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків до 20 жовтня 2017 року включно.

17 жовтня 2017 року до суду надійшли документи від позивача на усунення недоліків позовної заяви.

Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, з урахуванням додатково поданих документів на усунення недоліків позову, та вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі у відповідності до черговості, встановленої частиною першої статті 107 КАС України, суддя виходить з наступного.

Так, відповідно до пункту 4, пункту 6 частини 1 статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що начальником першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області Галюком Р.Г. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000421 від 11.07.2017 за ч. 2 ст. 272 КК України відносно Ірпінського міського голови Київської області ОСОБА_1, а саме порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки (нещасний випадок зі смертельним наслідком, що стався на будівництві, яке знаходиться в місті Буча Київської області). Як зазначає позивач, постановою першого заступника прокурора Київської області Грабця І.Н. від 12.07.2017 року визначено групу прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000421 від 11.07.2017 за ч. 2 ст. 272 КК України.

Разом з тим, позивач вважає незаконною вказану постанову першого заступника прокурора Київської області Грабця І.Н. від 12.07.2017 року, оскільки при зміні підслідності у кримінальному провадженні №0000421 від 11.07.2017 за ч. 2 ст. 272 КК України були грубо порушені норми статей 216, 218 КПК України щодо відомчої підслідності та територіальності.

Позивач зазначає, що чинним КПК України прямо не передбачено оскарження рішення прокурора, прийнятого в порядку статей 36, 216, 218 КПК України (щодо оскарження зміни (визначення) відомчої та територіальної підслідності у кримінальному провадженні), на стадії досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а тому, з огляду на положення статті 2 КАС України, які передбачають можливість оскарження в адміністративному суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, позивач звернувся за захистом своїх прав до адміністративного суду із даним позовом.

У взаємозв'язку з наведеним слід зазначити, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відносини ж, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина перша статті 2 КАС України).

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 КАС України).

Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в частині третій статті 17 КАС України, а саме справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції (пункти 1, 2, 3, 4).

Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Водночас, компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

В Рішенні Конституційного Суду України N 6-рп/2001 від 23 травня 2001 зазначено, що кримінальне судочинство це врегульований нормами Кримінального процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб прокуратури має свої особливості і не належить до управлінської сфери.

Аналогічна позиція висвітлена в спільному Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2011 № 334/8/13-11.

В даному випадку позивачем, як підозрюваним у кримінальному провадженні №0000421 від 11.07.2017 за ч. 2 ст. 272 КК України, оскаржується постанова першого заступника прокурора Київської області Грабця І.Н. від 12 липня 2017 року щодо визначення підслідності у цьому кримінальному провадженні.

Відтак, спірні відносини між сторонами в даній справі не є управлінськими та за своєю правовою природою знаходяться у сфері регулювання кримінально-процесуального закону, а тому оскарження такого рішення має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

В інакшому б випадку, захист прав позивача, з урахуванням обов'язковості дотримання вимог частини третьої статті 2 КАС України, вимагав би від адміністративного суду, до якого надійшла заява, перевірити дотримання відповідачем приписів, установлених кримінально-процесуальним законодавством.

Однак, адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки та на відновлення порушених у рамках кримінального процесу прав. Вирішення спірних питань, заявлених позивачем, знаходиться поза межами компетенції адміністративного суду.

Посилання ж позивача на те, що чинним КПК України прямо не передбачено оскарження рішення прокурора, прийнятого в порядку статей 36, 216, 218 КПК України (щодо оскарження зміни (визначення) відомчої та територіальної підслідності у кримінальному провадженні), суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до частини 2 статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

За таких обставин, правомірність оскаржуваного рішення відповідача належать до розгляду в порядку кримінального судочинства та не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно пунктом 1 частини 1 статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на заявлені позивачем вимоги та наведені на їх обґрунтування доводи, а також беручи до уваги положення законодавства, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки позивачем фактично оскаржується рішення, яке є предметом розгляду суду у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвали направити позивачу.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому надіслані супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі.

4. Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст. 254 та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін