Справа № 809/749/17
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8144/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі № 809/749/17 за адміністративним позовом Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного підприємства "Мельник-Хліб" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2017 року Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося в суд з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Мельник-Хліб", в якому просило стягнути з відповідача на його користь адміністративно-господарські санкції в розмірі 17764,62 грн та пеню в розмірі 113,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач не виконав нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2016 році та не сплатив у встановлені Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» строки адміністративно-господарські санкції за невиконання такого нормативу, у зв'язку з чим сума таких адміністративно-господарських санкцій та пені за порушення термінів їх сплати підлягають стягненню в судовому порядку.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів подало апеляційну скаргу на неї, в якій просило постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що відповідачем протягом звітного 2016 року не виконано обовязку щодо подання інформації про наявність у нього вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів. Зазначає, що ним не надано підтверджуючих документів працевлаштування двох осіб, яким встановлено інвалідність. Також вказує, що інформація відповідача про те, що у нього працює менша кількість, ніж вказано у звіті, не заслуговує на увагу, оскільки такий сформований відповідачем без відмітки органів ДФС про його отримання.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила відмовити в її задоволенні.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча позивач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Приватне підприємство "Мельник-Хліб" є юридичною особою, здійснює господарську діяльність та використовує найману працю.

Відповідно до звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік від 27 лютого 2017 року середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 65 осіб, з них двоє осіб, яким встановлена інвалідність.

У звязку з тим, що кількість інвалідів-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» становила 3 особи, позивачем розраховано заборгованість по сплаті адміністративного-господарських санкцій за 2016 рік за одного непрацевлаштованого інваліда в розмірі 17764,62 грн і пені за несвоєчасну сплату адміністративного-господарських санкцій - 113,76 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що відповідачем виконано норматив робочих місць з працевлаштування інвалідів у 2016 році, оскільки середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за 2016 рік становила 62 особи.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначені Законом України від 21 березня 1991 року № 875-XII «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Відповідно до частини першої статті 17 вказаного Закону з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Згідно з частиною третьою статті 18 вказаного Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 19 зазначеного Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості 1 робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Виконанням нормативу робочих місць відповідно до змісту частини пятої статті 19 Закону, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Статтею 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні встановлено обов'язок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Відповідно до частини другої статті 20 цього Закону порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного

банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Постановою Кабінету Міністрів України Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 31 січня 2007 року № 70 затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування.

Так, згідно з пунктом 2 вказаного Порядку звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, на яких працює понад 8 осіб, зобов'язані виконувати нормативи робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів, щорічно до 1 березня подавати відділенням Фонду інформацію про зайнятість і працевлаштування у них інвалідів, надавати державній службі зайнятості інформацію про наявність в них вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів, а в разі порушення встановлених нормативів щодо створення робочих місць для інвалідів - самостійно, в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося таке порушення розрахувати і сплатити адміністративно-господарські санкції за таке порушення.

Основні методологічні положення щодо визначення показників кількості працівників у формах державних статистичних спостережень з метою одержання обєктивної статистичної інформації щодо зайнятості працівників та розмірів їхньої оплати праці містить Інструкція зі статистики кількості працівників, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 28 вересня 2005 року № 286 (далі - Інструкція).

Так, відповідно до пункту 3.2.5 Інструкції середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно 12.

Згідно з пунктом 1.9 Інструкції показники кількості працівників у формах державних статистичних спостережень відображаються у цілих одиницях. При цьому округлення результатів обчислень для відображення у формах державних статистичних спостережень з праці здійснюється за правилом парної цифри. Округлюються цифри поступово справа наліво: якщо остання значуща цифра менше або дорівнює "4", вона відкидається; якщо - більше або дорівнює "6", найближча ліворуч від неї цифра збільшується на одиницю. Якщо остання значуща цифра "5", найближча ліворуч від неї цифра збільшується на одиницю, якщо вона непарна, а парна залишається без змін.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, кількість працівників Приватного підприємства "Мельник-Хліб" за 1 квартал 2016 року становила 60 осіб, за 2 та 3 квартали 2016 року - 62 особи, за 4 квартал 2016 року - 65 осіб.

Враховуючи викладене, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу, які працювали в Приватному підприємства "Мельник-Хліб" у 2016 році, становила 62 особи, отже, норматив робочих місць щодо працевлаштування інвалідів становить два робочі місця.

Як видно з матеріалів справи, в 2016 році в Приватному підприємстві "Мельник-Хліб" працювали наступні особи, яким встановлена інвалідність:

- ОСОБА_2, інвалід III групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 15 березня 2017 року серії АВ № 0787812 про повторний огляд, яка згідно з записами трудової книжки була прийнята на посаду комірника з 15 грудня 2014 року на підставі наказу Приватного підприємства "Мельник-Хліб" від 15 грудня 2014 року № 11.

- ОСОБА_3, інвалід III групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 17 березня 2012 року серії ААВ № 581016, який згідно з записами трудової книжки був прийнятий на роботу охоронцем з 08 грудня 2014 року на підставі наказу Приватного підприємства "Мельник-Хліб" від 08 грудня 2014 року № 32.

Таким чином, в Приватному підприємстві "Мельник-Хліб" у 2016 році працювали дві особи, яким встановлена інвалідність, що свідчить про виконання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Враховуючи викладене, у зв'язку з виконанням відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2016 році, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі № 809/749/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст судового рішення виготовлено 20 жовтня 2017 року.