Справа № 823/1217/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1217/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 30.06.2017 № 38259-17.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні вимог позивача.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом установлено, що згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу з 13.01.2017 позивач є власником автомобіля марки Lexus LX 570, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, об'єм двигуна 5663 куб.см.

30.06.2017 Головним управлінням ДФС в Черкаській області на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України прийняте податкове повідомлення-рішення № 38259-12, яким ОСОБА_2 визначено податкове зобов'язання по транспортному податку за 2017 рік в сумі 25000 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що належний позивачеві автомобіль у 2017 році вже не є об'єктом оподаткування транспортним податком, оскільки з року випуску останнього минуло більше п'яти років.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про таке.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно з пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з пп. 14.1.251 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах (пп. 14.1.220 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою - платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, судом правильно встановлено, що рік випуску автомобіля вказано 2012 рік. Колегія суддів вважає, що зазначений доказ є належним і допустимим у розумінні статті 70 КАС України і у суду були відсутні правові підстави для його неврахування.

Отже, з огляду на те, що належний позивачеві автомобіль Lexus LX 570 - 2012 року випуску, то, з урахуванням пп. 14.1.220 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України та пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, у 2017 році такий вже не є об'єктом оподаткування транспортним податком.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З приводу посилань відповідача у апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції вимог ч. 4, 5 ст. 11 та ч. 2 ст. 69 КАС України, апеляційний суд вважає їх безпідставними.

За правилами наведених норм права, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Водночас, в силу положень ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Це означає, що саме податковий орган повинен довести ту обставину, що на час прийняття ним податкового повідомлення-рішення належний позивачеві автомобіль був об'єктом оподаткування транспортним податком, зокрема і те, що з моменту випуску останнього минуло не більше п'яти років (включно)

Так, в ухвалі від 10 серпня 2017 року суддею суду попередньої інстанції відповідача було зобов'язано надати письмові заперечення та всі матеріали, що були взяті ним до уваги при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення.

Проте, відповідачем ані в запереченнях на позовну заяву, ані в апеляційній скарзі не вказано інформацією якими джерелами він керувався, визначаючи вік автомобіля позивача та відносячи його до об'єктів оподаткування транспортним податком у 2017 році.

У колегії суддів відсутні підстави вважати, що у відповідача, станом на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення були у наявності документи, які засвідчували дату виготовлення автомобіля позивача, оскільки клопотання про надання таких документів заявлялося представником контролюючого органу вже під час судового розгляду справи у суді першої інстанції. Це безумовно свідчить на користь висновку про те, що згадуване рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, без з'ясування наявності всіх підстав для його прийняття.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Апеляційний суд наділений повноваженнями досліджувати докази, які не досліджувалися місцевим судом лише у трьох випадках - якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу (ч. 2 ст. 195 КАС України). Наразі такі підстави відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 23 жовтня 2017 року