Справа № 348/1065/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року № 876/8406/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, яким просив визнати незаконною відмову відповідача щодо проведення перерахунку його пенсії з врахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та зобов'язати відповідача провести перерахунок його пенсії за віком з 04.05.2012 року, з 01.01.2014 року і з 01.06.2014 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням (переведення) пенсії за віком, виплатити суму недоотриманої пенсії з 04.05.2012 року (з врахуванням проведених з 01.01.2014 року і з 01.06.2014 року перерахунків), а також в подальшому проводити перерахунки пенсії з врахуванням цього ж показника середньої заробітної плати та її виплату.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2017 року позов задоволено частково: визнано незаконною відмову Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; зобов'язано Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з врахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, та проводити її виплату з 23.11.2016 року до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Постанова мотивована тим, що оскільки позивач за призначенням пенсії по віку відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звернувся вперше, на думку суду, є підстави для застосування ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення перерахунку його пенсії з врахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Постанову в частині задоволення позову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки суд неповно з'ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також суд порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що середня заробітна плата (дохід), визначена ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (за три роки, що передують року звернення щодо призначення пенсії за віком), згідно з ч. 3 ст. 45 цього Закону застосовується лише у випадку, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв в роботі, переводиться вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Проте ОСОБА_1 був переведений у 2012 році на пенсію за віком відповідно до умом даного Закону з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Постанова в частині відмови у задоволенні позову не оскаржена, тому не переглядається в апеляційному порядку відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України та з врахуванням розяснень, що містяться в п. п. 13.1, 13.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі».

В звязку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, у 1998 році ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Після досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, де на той час перебував на обліку, із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і з 04.05.2012 року його було переведено на пенсію за віком. Також в зв'язку із зміною місця проживання з липня 2013 року позивач перебував на обліку і отримував пенсію в Управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, правонаступником якого є Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Також після виходу на пенсію за вислугу років ОСОБА_1 продовжував працювати і на підставі його звернень з 01.01.2014 року та 01.06.2014 року відповідач здійснював перерахунок пенсії.

При цьому, як встановив суд, при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком і при проведенні зазначених перерахунків відповідач застосовував показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

23.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про проведення перерахунку пенсії з врахуванням показників середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме 2009, 2010 і 2011 роки.

Листом від 23.05.2017 року № 215/П-15 відповідач повідомив позивача про відмову у здійсненні такого перерахунку, мотивуючи відмову неможливістю застосування при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність даної відмови, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

А частиною 2 цієї статті передбачено, зокрема, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 цього Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

На підставі аналізу наведених норм ст. 45 вказаного Закону колегія суддів вважає, що при переведенні з одного виду пенсії на інший (в даному випадку за віком) пенсійний орган може враховувати заробітну плату за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, лише за бажанням пенсіонера,

Однак, як встановив суд, відповідач протиправно застосував при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 в звязку з його переведенням на пенсію за віком показник заробітної плати за 2007 рік, оскільки позивач не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням такого показника середньої заробітної плати чи показника, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

В свою чергу, відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Згідно з ст. 1-1 даного Закону законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст. 7 вказаного Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

А згідно з ч. 3 ст. 45 даного Закону при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Колегія суддів зазначає, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. При цьому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої цим Законом.

Однак, як зазначено вище, у спірному випадку ОСОБА_1 був переведений у 2012 році на пенсію за віком відповідно до даного Закону з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тобто призначеної на підставі іншого Закону, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому за призначенням пенсії відповідно до цього Закону він звернувся вперше.

Крім того, після виходу на пенсію за вислугу років позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Враховуючи наведені вище обставини та положення норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції підставно та обґрунтовано зобовязав Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з врахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року переведення на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом України у постанові від 31.03.2015 року у справі № 21-612а14, а відповідно до положень ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2017 року у справі № 348/1065/17 за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4