Справа № 630/830/16-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 р.Справа № 630/830/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Люботинського міського суду Харківської області від 08.08.2017р. по справі № 630/830/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України , В. о. начальника Херсонської митниці ДФС України Черкунова Віталія Івановича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА

22 грудня 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України (далі по тексту - Херсонська митниця, перший відповідач), в.о. начальника Херсонської митниці ДФС України Черкунова Віталія Івановича (далі по тексту - другий відповідач), в якому просить суд скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0709/50800/15 від 28 січня 2016 року, прийняту виконуючим обов'язки начальника Херсонської митниці ДФС України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, провадження у справі про порушення митних правил закрити за відсутністю в діях позивача ознак порушення митних правил.

Постановою Люботинського міського суду Харківської області від 08.08.2017 року по справі № 630/830/16-а в задоволенні позову ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Люботинського міського суду Харківської області від 08.08.2017 року по справі № 630/830/16-а скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на ст.293 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України) зазначив, що особою, на яку покладається обов'язок сплати митних платежів, є декларант. Вказаний обов'язок, у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог та умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, покладений на особу, відповідальну за дотримання митного режиму. Пояснив, що позивач не знав і не міг знати, хто ввіз на територію України транспортний засіб Mercedes-Benz Vito 108» д.н. НОМЕР_3 НОМЕР_2, а також в якому режимі було ввезено даний транспортний засіб та чи були отримані на нього будь-які митні пільги. Вказує, що не мав прямого умислу на вчинення порушення митних правил, оскільки не є ані власником транспортного засобу, ані особою, відповідальною за дотримання правил митного режиму, ані заінтересованою в цьому особою. Зазначив, що не є декларантом відповідного транспортного засобу, а також не є платником митних платежів при його ввезенні в Україну, тому не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України. Отже, у діях позивача відсутнє порушення митних правил, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Люботинського міського суду Харківської області від 08.08.2017 року по справі № 630/830/16-а скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник першого відповідача в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Пояснив, що 15.09.2015 року до Херсонської митниці ДФС з Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області надійшли матеріали перевірки законності перебування на митній території України автомобіля «Mersedes-Benz Vito 108», державний номер НОМЕР_1, з підстав невідповідності номерів шасі на автомобілі та у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. В ході перевірки було з'ясовано, що транспортний засіб «Mersedes-Benz Vito 108», з реєстраційним номером НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_2, був ввезений на митну територію України 27.08.2014 року громадянкою Польщі Rogalska Mariola у режимі «тимчасове ввезення строком на 1 рік» в зоні діяльності Львівської митниці ДФС. Серед матеріалів, які надійшли з Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області, були письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він у 2014 році придбав у свого знайомого кузов автомобіля «Mersedes-Benz Vito» ввезений раніше, не розмитнений та такий, що не проходив жодних митних процедур, який ввезено з Польщі в Україну громадянкою Rogalska Mariola. Таким чином, позивачеві було відомо про походження транспортного засобу (Польща), однак, ним не було здійснено жодних дій, направлених на законне проведення митних процедур, пов'язаних з митним оформленням та сплатою необхідних платежів даного транспортного засобу з подальшою перереєстрацією в органах ДАІ. Таким чином, дії ОСОБА_1 призвели до неправомірного ухилення від сплати митних платежів, та містять ознаки порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена статтею 485 МК України. Саме це слугувало підставою для складання відносно позивача протоколу про порушення митних правил № 0709/50800/15 від 20.11.2015 року, та в подальшому винесення постанови № 0709/50800/15 від 28.01. 2016 року про накладення штрафу. Стверджує, що оскаржувана постанова винесена правомірно, повноважною посадовою особою, з дотриманням процедури та строків притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Вважає, що доводи позивача про відсутність у його діях умислу на ухилення від сплати митних платежів не спростовують факту вчинення ним порушення митних правил, оскільки статтею 485 МК України передбачено відповідальність саме за використання товару, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв'язку з якими надано такі пільги. У свою чергу, згідно з п.60 ст.4, ст.ст.103, 292, ч.4 ст.380 МК України транспортні засоби ввозяться в митному режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від сплати митних платежів виключно з метою особистого користування та можуть використовуватись лише громадянами, якими здійснено ввезення таких транспортних засобів. Отже, використання транспортного засобу іншою особою, ніж та, якою ввезено такий транспортний засіб, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано ці пільги.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, відповідачі про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 серпня 2014 року через митний пост Львівської митниці ДФС громадянкою-нерезидентом Rogalska Mariola (Республіка Польща) на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» в режимі «тимчасове ввезення» з метою особистого користування строком до 1 року було ввезено автомобіль «Mersedes-Benz V 220» (VIN-номер НОМЕР_2), що зареєстрований у відповідних реєстраційних органах Республіки Польща за державним номером НОМЕР_3.

Власником вказаного автомобіля є громадянка Республіки Польща - Rogalska Mariola, що підтверджується технічним паспортом польського зразка НОМЕР_6 (а.с.48).

11 липня 2015 року працівниками Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби на КПВВ «Чонгар» був зупинений автомобіль «Mersedes-Benz Vito 108», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, через невідповідність номеру шасі на автомобілі НОМЕР_2 з номером шасі НОМЕР_5, зазначеним у свідоцтві НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу. Така невідповідність номерів шасі була виявлена після пред'явлення водієм ОСОБА_1 одразу двох документів: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль «Mersedes-Benz Vito 108», державний номер НОМЕР_1, та технічного паспорту НОМЕР_6 на автомобіль «Mersedes-Benz V 220» з державним номером НОМЕР_3, виданого Республікою Польща.

Повідомлення про виявлення ознак правопорушення було надіслано начальником відділу прикордонної служби «Чонгар» за вих. № 1491 від 12 липня 2015 року на адресу Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області (а.с.49).

В ході проведення працівниками Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області перевірки ОСОБА_1 надав пояснення, що кузов автомобіля «Mersedes-Benz V 220», який був привезений з Польщі, він купив у свого знайомого з метою встановити його на власний автомобіль, що згорів внаслідок пожежі (а.с.45). Про проведену перевірку та з'ясовані обставини працівниками Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області було поінформовано Херсонську митницю ДФС.

20 листопада 2015 року уповноваженою посадовою особою Херсонської митниці ДФС за даним фактом на підставі п. 2 ч.1 ст. 491 МК України відносно позивача ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0709/50800/15 (а.с.40-41).

За результатами розгляду справи про порушення митних правил в.о. начальника Херсонської митниці ДФС України Черкуновим В.І. прийнято постанову в справі про порушення митних правил № 0709/50800/15 від 28 січня 2016 року, якою визнано громадянина України ОСОБА_1 винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 556135,62 грн. (а.с.7-8).

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про її скасування та закриття провадження у справі про порушення митних правил.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що застосування до позивача штрафу у розмірі 556135,62 грн. згідно з оскаржуваною постановою у справі про порушення митних правил є правомірним, оскільки позивач здійснив неправомірне використання на митній території України транспортного засобу «Mersedes-Benz V 220», шасі № НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, країна реєстрації - Польща, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, у зв'язку з чим позивач підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у відповідності до ст. 485 МК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 544 Митного кодексу України серед основних завдань, покладених на органи доходів і зборів, є забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи, забезпечення виконання зобов'язань, передбачених міжнародними договорами України з питань державної митної справи, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій території України.

Згідно зі ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.

Питання тимчасового ввезення транспортних засобів врегульовано Конвенцією про тимчасове ввезення та Додатками до неї, ратифікованої Законом України від 24.03.2004 р. № 1661-ІV «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення».

У відповідності до ст.1 Конвенції кожна із Договірних Сторін зобов'язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції.

За визначенням п. «а» ч.1 ст.1 Конвенції для цілей Конвенції термін "тимчасове ввезення" означає митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари (у тому числі транспортні засоби), умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари (у тому числі транспортні засоби) мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.

Відповідно до п «с» ч. 1 ст. 1 Глави І Додатку «С» Конвенції «приватне використання» транспортних засобів означає перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

Статтею 5 Глави III Додатку «С» передбачено, що транспортні засоби для приватного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які постійно проживають на такій території.

На національному рівні питання тимчасового ввезення врегульовано статтею 380 МК України, відповідно до якої дозволяється тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів для особистого користування на строк до одного року.

При цьому, ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

У відповідності до п. 29 ст. 4 Митного кодексу України сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, є митними формальностями.

Поняття митного контролю та митного оформлення визначено ст. 4 МК України.

Митний контроль, відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України, - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

У свою чергу, митним оформленням, відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 МК України, є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товару та транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

За визначенням п. 5 ч. 1 ст. 4 МК України випуск товарів - надання органом доходів і зборів права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети.

Отже, з вищенаведеного випливає, що транспортний засіб громадянкою Польщі Rogalska Mariola було ввезено на територію України тимчасово з метою його особистого користування, тобто право ОСОБА_1 щодо розпорядження таким транспортним засобом обмежено.

Відповідно до ч.5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 4 МК України вільний обіг - обіг товарів, який здійснюється без обмежень з боку органів доходів і зборів України.

В даному випадку транспортний засіб, який належить іншій особі був тимчасово (строком до 1 року) ввезений на митну територію України, тобто не був випущений у вільний обіг зі сплатою митних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що митне оформлення автомобіля не було завершене.

Частиною 2 статті 469 МК України передбачено, що зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч.1 ст. 318, ч.1 ст.321 МК України всі товари та транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України перебувають під митним контролем з моменту перетинання митного кордону України і до закінчення згідно з заявленим митним режимом.

За визначенням ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Приписами ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України встановлено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам (ч.4 ст.380 МК України).

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів (ч.5 ст.380 МК України).

Відповідно до ст. 284 МК України, п. 206.7 ст. 206, пп. 213.3.3 п. 213.3 ст. 213 Податкового кодексу України до таких транспортних засобів за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V, главою 18 Митного кодексу України, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом, податком на додану вартість та акцизним податком.

Згідно з п. 30.1, п. 30.9 ст. 30 Податкового кодексу України передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі є податковою пільгою. Податкова пільга надаються, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що автомобіль «Mersedes-Benz V 220» (VIN-номер НОМЕР_2) був ввезений громадянкою-нерезидентом Rogalska Mariola (Республіка Польща) в митному режимі «тимчасове ввезення» з метою особистого користування строком до 1 року.

Разом з тим, у 2014 році кузов вказаного автомобіля було придбано ОСОБА_1, що суперечить умовам митного режиму «тимчасове ввезення».

За вказаним фактом 20.11.2015 року уповноваженою посадовою особою Херсонської митниці ДФС було складено протокол про порушення митних правил № 106/90200/16, яким зафіксовано, що громадянином України ОСОБА_1 у 2014 році було куплено у знайомого не розмитнений та такий, що не проходив жодних митних процедур, кузов автомобіля «Mersedes-Benz Vito», який було ввезено з Польщі в Україну громадянкою Польщі Rogalska Mariola. Однак, ОСОБА_1. не було здійснено жодних зусиль, направлених на законне проведення митних процедур, пов'язаних з митним оформленням та сплатою необхідних платежів даного транспортного засобу з подальшою реєстрацією в органах ДАІ. Таким чином, за висновком першого відповідача, дії ОСОБА_1 призвели до неправомірного ухилення від сплати митних платежів (а.с.40-41).

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що дії позивача щодо використання на митній території України транспортного засобу НОМЕР_3 є протиправними, незважаючи на те, що він особисто вказаний автомобіль на територію України не ввозив, оскільки згідно з ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Заборона щодо використання без дозволу органів доходів і зборів на митній території України товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які перебувають під митним контролем визначена також положеннями ч. 3 ст. 325 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митого кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач в порушення вимог ст.ст. 103, 284, 325, 380 Митного кодексу України, п. 206.7 ст. 206, п.п. 213.3.3 п. 213.3 ст. 213 Податкового кодексу України здійснив неправомірне використання на митній території України транспортного засобу «Mersedes-Benz V 220», шасі № НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, країна реєстрації - Польща, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, чим ухилився від сплати до державного бюджету України митних платежів.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Доводи позивача про те, що він не є суб'єктом порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України з огляду на відсутність у нього умислу на ухилення від сплати митних платежів, на думку колегії суддів, є помилковими, оскільки вказаною нормою передбачено відповідальність за сам факт використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги. Наявність особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, на відсутність якої вказує позивач - в даному випадку не є обов'язковою для складу цього правопорушення.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на те, що він не є декларантом або особою, відповідальною за дотримання митного режиму, а тому у відповідності до ст.293 МК України не повинен нести обов'язку сплати митних платежів. Так, у спірних відносинах на позивача накладено штраф, а не покладено обов'язок сплати митних платежів, від яких, як зазначалось вище, декларант - громадянка Польщі Rogalska Mariola була звільнена в силу особливостей митного режиму «тимчасове використання».

Позивач ОСОБА_1 стверджував, що придбав кузов автомобіля «Mersedes-Benz V 220» № НОМЕР_2, не знаючи, хто саме та в якому порядку ввіз цей автомобіль на митну територію України. Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, наявність у його розпорядженні технічного паспорту НОМЕР_6 на автомобіль «Mersedes-Benz V 220», шасі № НОМЕР_2, з державним номером НОМЕР_3, вказує на те, що він отримав його в момент придбання та мав змогу перед укладанням угоди про купівлю дізнатися про власника автомобіля, країну походження цього автомобіля, та у разі виникнення сумнівів, відмовитися від його придбання.

Відповідно до службової записки Відділу адміністративних митних платежів та митно-тарифного регулювання Херсонської митниці ДФС від 19 листопада 2015 року № 25/421-с, загальна суму митних платежів, яка підлягала б сплаті при проведенні 28 серпня 2014 року митного оформлення транспортного засобу «Mersedes-Benz V 220», враховуючи технічні характеристики, вказані у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, складає 185378,54 грн., в тому числі: ввізне мито - 8900,05 грн., додатковий імпортний збір - 4450,02 грн., акциз - 126298,64 грн., ПДВ - 45729,83 грн.

Таким чином, застосування до позивача штрафу у розмірі 556135,62 грн. (185378,54 грн. х 300 %) є правомірним.

Оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил від 28.01.2016 р. винесена уповноваженою особою у встановлені строки з дотриманням вимог територіальної підвідомчості та відповідно до положень ст. 527 Митного кодексу України за відсутності правопорушника, якого з урахуванням положень ч. 8 ст. 494 Митного кодексу України було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, та від якого не надійшло клопотання про перенесення чи відкладення розгляду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова у справі про порушення митних правил № 0709/50800/15 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відповідно до положень ст. 531 Митного кодексу України відсутні.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Люботинського міського суду Харківської області від 08.08.2017р. по справі № 630/830/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 23.10.2017 р.