Справа № 826/709/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/709/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 жовтня 2017 року письмове провадження № 826/709/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат № 4»

до Державної екологічної інспекції в м. Києві

про застосування заходів реагування

Позивач – Публічне акціонерне товариство «Домобудівний комбінат № 4» (далі – ПАТ «Домобудівний комбінат № 4») звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить скасувати рішення № № 59 від 27.09.2010 p., яким застосовано заходи реагування у вигляді тимчасового призупинення господарської діяльності структурного підрозділу ПАТ «Домобудівний комбінат № 4» Заводу залізобетонних виробів, розташованого за адресою: вул. Лугова, 13 Оболонського району м. Києва щодо користування надрами, а саме артезіанської свердловини 60 м. яка розташована за вищезазначеною адресою, в частині використання підземних вод для господарсько-питних та виробничих потреб, за винятком технічного обслуговування (прокачки).

Позовні вимоги мотивовано тим, що на території заводу залізобетонних виробів існує свердловина глибиною 60 м. для добування підземних вод. У 2008-2010 роках Державна екологічна інспекція у м. Києві провела декілька перевірок щодо використання вказаної свердловини.

Спірним рішенням відповідача, тимчасово з 28.09.2010p. призупинено господарську діяльність структурного підрозділу ПАТ «Домобудівний комбінат № 4» Заводу залізобетонних виробів щодо користування надрами, а саме артезіанською свердловиною 60 м.

Згідно вказаного рішення відновлення роботи свердловини можливе після виконання ряду вимог, головною з яких є одержання Позивачем спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами.

Позивач вказує, що підприємство отримало спеціальний дозвіл на користування надрами у зв’язку із чим звернулося до відповідача листом від 27.10.2016 p. № 21/467.

Державна екологічна інспекція у м. Києві надала відповідь № 4062-05/08 від 07.11.2016., зазначивши, що у зв’язку із зміною законодавства України з 01.07.2013 p. повноваження Відповідача приймати рішення про тимчасові заборони (обмеження) діяльності суб'єктів господарювання та рішення про відновлення їх діяльності припинено, оскільки це стало виключною компетенцією адміністративного суду.

У зв’язку із чим позивач звернувся до суду.

Відповідач - Державна екологічна інспекція у м. Києві через відділ документообігу суду подав заперечення проти позову, в яких повідомив, що у зв’язку із тим, що позивачем по справі на даний час отримано дозвіл на користування надрами № 4775 від 08.06.2016 року, відпали обставини, які були підставами для тимчасової зупинки діяльності. Враховуючи вказане Державна екологічна інспекція у м. Києві заперечує щодо скасування запобіжних заходів, але просить відмовити у касуванні рішення №59 від 27.09.2010 року.

В судове засідання 28 березня 2017 року представники сторін не з’явилися, суд відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державною екологічною інспекцією в місті Києві в період з 30.10.2008 по 04.11.2008, 20.03.2009 року було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ВАТ «Домобудівний комбінат №4» заводу залізобетонних виробів та складено акт перевірки від 30.10.2008 – 04.11.2008 та акт перевірки від 20.03.2009 року.

Під час перевірки Держекоінспекцією в м.Києві було виявлено, що підприємство ВАТ «Домобудівний комбінат № 4» заводу залізобетонних виробів здійснює водокористування за рахунок використання підземних вод артезіанських свердловин без отримання дозволу (ліцензії) на користування надрами, що являється порушенням ст.ст. 16, 19, 21, 23, 56 Кодексу України «Про надра».

Спірним рішення Державної екологічної інспекції в м. Києві № 59 від 27.09.2010 p. застосовано заходи реагування у вигляді тимчасового призупинення господарської діяльності структурного підрозділу ВАТ «Домобудівний комбінат №4» Заводу залізобетонних виробів, розташованого за адресою: вул. Лугова 13 Оболонського району м. Києва щодо користування надрами, а саме: артезіанської свердловини 60 м. яка розташована за вищезазначеною адресою, в частині використання підземних вод для господарсько-питних та виробничих потреб, за винятком технічного обслуговування (прокачки).

Пунктом 8 спірного рішення встановлено, що відновлення господарської діяльності структурного підрозділу ВАТ «Домобудівний комбінат №4» Заводу залізобетонних виробів, розташованого за адресою: вул. Лугова, Оболонського району м. Києва щодо користування надрами, а саме артезіанської свердловини 60 м. яка розташована за вищезазначеною адресою, в частині використання підземних вод для господарсько-питних та виробничих потреб, за винятком технічного обслуговування (прокачки) можливе лише з письмового дозволу Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в місті Києві, або вищих за посадою осіб за умови безумовного усунення виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства, які викладені у констатуючій частині цього рішення...».

08.06.2016 року позивач - ПАТ «ДБК-4» отримав спеціальний дозвіл на користування надрами № 4775, про що повідомив Відповідача листом № 21/467 від 27.10.2016 р.

Листом Державної екологічної інспекції у м. Києві № 4062-05/08 від 07.11.2016 року ПАТ «ДБК-4» повідомлено, що у зв'язку із зміною законодавства України з 01.07.2013 р. повноваження Відповідача приймати рішення про тимчасові заборони (обмеження) діяльності суб'єктів господарювання та рішення про відновлення їх діяльності припинені, оскільки це стало виключною компетенцією адміністративного суду.

У зв’язку із наведеним позивач звернувся до суду з позовом про скасування спірного рішення відповідача про тимчасову заборону (зупинення) господарської діяльності структурного підрозділу ПАТ «ДБК-4».

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною п'ятою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V (в редакції, чинній на момент винесення відповідачем рішення про тимчасову заборону (зупинення) діяльності), зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення обмежень у провадженні господарської діяльності" від 20 червня 2013 року №353-VII, що набув чинності з 01 липня 2013 року, вказану норму викладено в іншій редакції, відповідно до якої повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України, у рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 (у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Оскільки діючою, станом на момент прийняття Держекоінспекцією у м. Києві рішення від 27 вересня 2010 року №59 "Про тимчасову заборону (зупинення) діяльності", редакцією Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" було визначено, що орган державної влади самостійно приймав рішення про відновлення діяльності, то положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення обмежень у провадженні господарської діяльності" від 20 червня 2013 року №353-VII, які набули чинності з 01 липня 2013 року, не розповсюджуються на порядок скасування вищезазначеного рішення адміністративним судом.

Абзацом 2 частини п'ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення обмежень у провадженні господарської діяльності" від 20 червня 2013 року №353-VII, визначено, що застосовані адміністративним судом заходи реагування за позовом органу державного нагляду (контролю), а також вжиті органом державного нагляду (контролю) заходи, обґрунтованість яких підтверджена адміністративним судом, скасовуються адміністративним судом у порядку, встановленому процесуальним законом.

Проте, рішення від 27 вересня 2010 року №59 "Про тимчасову заборону (зупинення) діяльності" не було підтверджене (обґрунтоване) адміністративним судом, відповідно і на правовідносини з його скасування не розповсюджується порядок, встановлений Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення обмежень у провадженні господарської діяльності" від 20 червня 2013 року №353-VII.

Водночас, суд враховує, що при прийнятті Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення обмежень у провадженні господарської діяльності" від 20 червня 2013 року №353-VII на законодавчому рівні не встановлено ані ретроактивної дії старого порядку скасування вжитих органами державного нагляду (контролю) заходів, ані не передбачено перехідних (спеціальних) норм для врегулювання відносин, що почали свою дію до 01 липня 2013 року (в частині застосування заходів контролю), а закінчують - після 01 липня 2013 року (в частині скасування заходів контролю). При цьому, суд погоджується з позицією відповідача про відсутність на час звернення ЗЗБВ ПАТ «ДБК4» з листом від 27 жовтня 2016 року вих. №4062-05/08 у Держекоінспекції у м. Києві повноважень самостійно приймати рішення про відновлення діяльності суб’єкта господарювання.

Пунктами 10, 11 Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища, затвердженого постановою Верховної Ради України від 29.10.1992 року № 2751-XII, визначено, що відновлення діяльності підприємств здійснюється з письмового дозволу органу, який прийняв рішення про тимчасову заборону (зупинення) діяльності, або його вищого органу.

Рішення про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) чи припинення діяльності підприємств може бути оскаржено в судовому порядку.

Судом під час розгляду справи встановлено, що на момент прийняття спірного рішення у позивача дійсно був відсутній дозвіл на користування надрами - артезіанською свердловиною 60 м.

Таким чином, прийняття Державною екологічною інспекцією у місті Києві рішення про тимчасову заборону (зупинку) діяльності ПАТ «Домобудівний комбінат №4» залізобетонних виробів відбулося на підставі порушення позивачем норм природоохоронного законодавства, факт порушення яких зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

У зв’язку із чим, вимога про скасування спірного рішення задоволенню не підлягає.

Разом з тим, ПАТ «ДБК-4» отримав спеціальний дозвіл на користування надрами № 4775 від 08.06.2016 p., у зв'язку з чим підстави для тимчасового зупинення господарської діяльності Заводу залізобетонних виробів ПАТ «ДБК-4» в частині використання свердловини глибиною 60 м перестали існувати.

Оскільки матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем, що ПАТ «ДБК-4» належним чином виконано вимоги рішення Держекоінспекції у м. Києві від 29 вересня 2010 року №59 "Про тимчасову заборону (зупинення) господарської діяльності", а саме - отримано спеціальний дозвіл на користування надрами на артезіанську свердловину 60 м., суд дійшов висновку, що права позивача мають бути захищені у спосіб, яким буде забезпечено фактичне відновлення діяльності вказаного підприємства.

За таких обставин, суд, керуючись приписами абзацу 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі частини другої статті 11 вказаного кодексу, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та прийняти постанову, якою скасувати заходи державного нагляду (контролю), застосовані рішенням Державної екологічної інспекції в м. Києві від 27 вересня 2010 року №59, в частині тимчасового призупинення господарської діяльності структурного підрозділу ПАТ «Домобудівний комбінат № 4» Заводу залізобетонних виробів, розташованого за адресою: вул. Лугова, 13 Оболонського району м. Києва щодо користування надрами, а саме артезіанської свердловини 60 м. яка розташована за вищезазначеною адресою, в частині використання підземних вод для господарсько-питних та виробничих потреб, за винятком технічного обслуговування (прокачки).

Відтак, позов належить задовольнити частково.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягають понесені останнім витрати зі сплати судового збору в розмір 689 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 7-11, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат № 4» до Державної екологічної інспекції у м. Києві про скасування рішення задовольнити частково.

Скасувати заходи державного нагляду (контролю), застосовані рішенням Державної екологічної інспекції в м. Києві від 27 вересня 2010 року №59, в частині тимчасового призупинення господарської діяльності структурного підрозділу ПАТ «Домобудівний комбінат № 4» Заводу залізобетонних виробів, розташованого за адресою: вул. Лугова, 13 Оболонського району м. Києва щодо користування надрами, а саме артезіанської свердловини 60 м. яка розташована за вищезазначеною адресою, в частині використання підземних вод для господарсько-питних та виробничих потреб, за винятком технічного обслуговування (прокачки).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Присудити з бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції в м. Києві на користь Публічного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат № 4» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 689,00грн. (шістсот вісімдесят дев'ять гривень).

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій