Справа № П/811/1499/16
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2017 рокусправа № П/811/1499/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Чабаненко С.В. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у справі № П/811/1499/16 за адміністративним позовом Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у адміністративній справі №П/811/1499/16 позов Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі позивач) задоволено, стягнено з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) на користь державного бюджету України пеню з податку на додану вартість у сумі 19 300,94 грн..

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, неналежну оцінку доказів у справі, відповідач просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційної інстанції представники сторін не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 вересня 2008 року контролюючим органом прийнято першу податкову вимогу на суму грошового зобов'язання 3784,88 грн., яку мав сплатити ФОП ОСОБА_1. Вимога отримана відповідачем 01 жовтня 2008року (а.с.5).

04 листопада 2008 року була видана друга податкова вимога на суму 3837 грн., яку мав сплатити відповідач. Вимога не була отримана ФОП ОСОБА_1, конверт повернувся з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.6-7).

04 грудня 2008 року другу податкову вимогу у відповідності до вимог діючого на той час податкового законодавства було розміщено контролюючим органом на дошці податкових оголошень (а.с.8).

03 грудня 2008 року Кіровоградською МДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким відповідачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 35126 грн. та застосовано штрафну санкцію - 17733 грн. (а.с.38).

Відповідач оскаржив податкове повідомлення-рішення в судовому порядку.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 14 лютого 2013 року у справі №2а-7998/09/117 залишено без змін постанову суду першої інстанції від 29 березня 2010 року, якою ФОП ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення (а.с.39).

Податковий борг, який визначено у податковій вимозі, і той, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення, стягнуто з відповідача за постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2013 року у справі №2а-2562/09/1170 (а.с.43-44). Рішення суду першої інстанції набрало законної сили після проголошення ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року (а.с.84-86).

ФОП ОСОБА_1 остаточно сплатив податковий борг 24 червня 2016 року (а.с.34).

За розрахунком податкового органу пеня склала 19300,94 грн..

Відповідно до п.54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, у певних випадках.

Припис цієї норми не зобов'язує податковий орган приймати податкове повідомлення-рішення стосовно визначення пені.

Положеннями пункту 129.1. статті 129 ПК України визначено, що пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

В день сплати податкового боргу податковий орган визначає загальний розмір пені.

Відповідач не висловлював заперечень стосовно правильності обчислення розміру пені.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що у податкового органу у даному випадку не виник обов'язок направляти відповідачу нову податкову вимогу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо наявності законних підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача нарахованої контролюючим органом пені.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у справі № П/ 811/1499/16 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.А. Щербак