Справа № 753/18583/17
Суддя: Комаревцева Л. В.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/677/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"19" жовтня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В.., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до Київського міського військового комісаріату про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся із вказаним позовом до Дарницького районного суду м.Києва із низкою позовних вимог до відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 КАС Ураїни завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції;

Відповідно до п.4 п.1 ст.18. КАС УКраїни місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

Згідно зі ст.106 КАС України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Так, згідно з ч.3 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги, зокрема про: 1) скасування або визнання не чинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; тощо.

Відповідно при вирішенні справи по суті згідно зі ст.162 КАС України суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; тощо.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.ст.105, 106 КАС України, оскільки позивачем у позові заявлено неоднорідні позовні вимоги із порушенням юрисдикції розгляду справ адміністративними судами, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.17 КАС України (п.12 позовних вимог), крім того, позивачем заявлено вимогу про виклик у судове засідання службових осіб відповідача, без зазначення іх процесуального статусу при розгляді поданого позову; до позовної заяви не додано копій всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб .

Разом з тим, від змісту позовної заяви залежать дії суду щодо вирішення питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших процесуальних дій по розгляду справи по суті, в тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, визначення суб'єктного складу спірних правовідносин, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить і позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, для реалізації якого має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

При цьому суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Таким чином, суд при прийнятті позову зобов'язаний встановити відсутність підстав для повернення позову і наявність передумов для відкриття провадження у справі - наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, і пред'явлення вимоги, яка не є байдужою до права.

У позовній заяві представник позивача, посилаючись на зміст п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зазначив, що він звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються громадські організації, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Разом з тим, з даного позову не вбачається звернення саме ВГО "Товариство українських офіцерів" в інтересах ОСОБА_2 із позовною заявою щодо захисту його прав та інтересів.

Суд звертає увагу, що даний позов за своїм предметом передбачає захист позивачем саме його інтересів, а не інтересів інших осіб, про що свідчать позовні вимоги про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Відтак, враховуючи наявність позову ОСОБА_2, поданого у власних інтересах, звільнення від сплати судового збору в такому випадку не передбачено.

Крім того, позивач також не звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як військовослужбовець, якому пенсія призначена за виконання військового обов'язку.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов'язаних з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків.

В даному випадку, положення вищевказаної статті не застосовується, оскільки ОСОБА_2 звільнений з військової служби в запас наказом № 569 від 09.10.2001 року, а диспозиція зазначеної статті стосується лише осіб, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори та лише у справах, що пов'язані з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру - 0,4% розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тому позивачу необхідно сплатити по 640 грн. 00 коп. судового збору за кожну вимогу, а оскільки позивачем до суду заявлено 10 позовних вимог, йому необхідно сплптити судовий збір на загальну суму у 6400,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк для їх усунення. З огляду на викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 106, 108 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Київського міського військового комісаріату про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання ухвали.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: