Справа № 727/4290/17
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 жовтня 2017 року м. Київ К/800/32317/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2017 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року

у справі № 727/4290/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача виконати перерахунок пенсії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року, позов задоволено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, інші виплати є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу", а тому такі виплати не включаються до заробітку, що враховується при призначені (перерахунку) пенсії державним службовцям.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, позивач з 17 червня 2011 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

02 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки № 154 від 01 березня 2017 року про складові заробітної плати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом № 148/Т-11 від 20 березня 2017 року відповідач відмовив в перерахунку пенсії позивачу, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо Пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213 з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначались відповідно до спеціальних законів, в тому числі відповідно до Закону України "Про державну службу", у зв'язку з чим з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 28 травня 2013 року (№21-97а13), від 16 вересня 2014 (№21-314а14).

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, про що правильно вказано судами.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі № 727/4290/17 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед