Справа № 596/947/17
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/947/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Лисюк І.О.

за участю секретаря Федорів О.П.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в режимі відеоконференцзв'язку між Гусятинським районним судом Тернопільської області та Державною установою «Копичинська виправна колонія № 112» справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Державної установи «Копичинська виправна колонія (№ 112)» Буняка Ярослава Богдановича, заступника начальника Державної установи «Копичинська виправна колонія (№ 112)» Кошляка Михайла Миколайовича про визнання дій адміністрації установи неправомірними, визнання незаконної постанови про накладення на нього дисциплінарного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що він не погоджується із дисциплінарним стягненням, накладеним на нього 12.06.2017 року адміністрацією установи та просить суд визнати незаконною та скасувати постанову №79 про накладення на нього дисциплінарного стягнення дисциплінарною комісією установи від 13.06.2017 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та пояснив, що дисциплінарне стягнення відносно нього накладено неправомірно, оскільки він не вживав алкогольних напоїв.

Представник адміністрації Державної установи «Копичинецька ВК №112» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові докази в справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відбуває покарання в Державній установі «Копичинська виправна колонія №112».

12.06.2017 року інспектором ВІ та ГЗ майором внутрішньої служби ОСОБА_4 було складено рапорт 140 про те, що під час його чергування на ДСР№1 м.Копичинці згідно добового наказу по установі з 11.06.2017 року по 12.06.2017 рік ним було виявлено при виводі на роботу засуджених ДСР в 7 год.30 хв. 12.06.2017 року, а саме засудженого ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_1, що у них підозра на вживання алкогольних напоїв. Після чого він повідомив ЧПНУ ОСОБА_6, в.о. першого заступника начальника установи Кошляка М.М. та медичного працівника установи - фельдшера ОСОБА_7 В результаті огляду засуджених фельдшером, вони були направлені в Копичинську КРЛ№2 для проведення медичного освідчення по факту вживання спиртних напоїв. Щодо результатів медичного огляду вищевказаних засуджених у медичному закладі м.Копичинці з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, висновок підтвердив лікар ОСОБА_14.(а.с.31).

12.06.2017 року в.о.начальника дільниці соціальної реабілітації №1 Копичинської виправної колонії №112 підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 було складено рапорт про проведення перевірки по суті рапорту №139 від 12.06.2017 року на засудженого ДСР №1 ОСОБА_1.

Згідно рапорту від 12.06.2017 року в.о. начальника дільниці соціальної реабілітації №1 Копичинської виправної колонії (№112) підполковник внутрішньої служби ОСОБА_9 доповів, що всі інші свідки даного порушення, з числа засуджених пояснення надали лише в усній формі, боячись фізичної розправи із числа інших засуджених.(а.с.35).

Як слідує із акту від 12.06.2017 року, складеного т.в.о. першого заступника начальника Копичинської виправної колонії (№112) підполковника внутрішньої служби М.М. Кошляка, засуджені ДСР№1 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на підставі статті 63 Конституції України відмовились від надання письмового пояснення по факту вживання ними спиртних напоїв на території ДСР№1.(а.с.33).

Відповідно до складеного в.о.начальника дільниці соціальної реабілітації №1 Копичинської виправної колонії №112 підполковника внутрішньої служби ОСОБА_9 висновку службової перевірки по факту вчинення порушення установленого порядку відбування покарання, а саме вживання спиртного засудженим ОСОБА_1 від 12.06.2017 року, в.о. начальником дільниці ОСОБА_10 встановлено, що 12.06.2017 рік в 7 год. 30 хв. засуджений ДСР ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння. Це підтвердилось після огляду засудженого фельдшером установи, а також лікарем Копичинської КРЛ №2, рапортом № 140 інспектора ВІ та ГЗ майора внутрішньої служби ОСОБА_4 (а.с.30).

Аналогічні обставини викладені у висновку службової перевірки по факту вживання спиртного засудженим ДСР №1 ОСОБА_1 від 12.6.2017 року, складеного інспектором відділу нагляду і безпеки Копичинської виправної колонії Тернопільської області ст.. лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_11 (а.с.28-29).

Зазначені висновки службових перевірок затверджені начальником Державної установи «Копичинська виправна колонія №112» Буняком Я.Б. 13.06.2017 року.

Дослідивши зазначені висновки службових перевірок, суд приходить до висновку про їх неповноту та однобічність, оскільки в порушення ст. 134 КВК України, адміністрацією установи виконання покарань не перевірено причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки засудженого ОСОБА_1 до вчинення проступку, не визначено кількості і характеру раніше накладених стягнень, а також не отримано пояснень про суть проступку. За таких обставин, рішення про доцільність застосування стягнення є немотивованим, вид стягнення необґрунтований, враховуючи те, що у ОСОБА_1 відсутні непогашені стягнення і він 12 раз заохочувався адміністрацією установи. (а.с.36-37).

Стороною відповідача на підтвердження вчинення засудженим дисциплінарного проступку надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 12.06.2017 року, складеного лікарем-наркологом Копичинської комунальної лікарні ОСОБА_8

Згідно цього висновку 12.06.2017 року о 9 год.25 хв. було оглянуто ОСОБА_1, який на момент огляду перебував в стані алкогольного сп'яніння.(а.с.32).

Як слідує із змісту висновку, він складений відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Зазначена інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду, та не врегульовує порядку виявлення у засуджених ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що 12.06.2017 року він не вживав алкогольних напоїв, при огляді його фельдшером Державної установи «Копичинська виправна колонія» ОСОБА_7 прилад не показав ознак алкогольного сп'яніння. В Копичинській комунальній лікарні він двічі дихав в трубку пристрою. Лікарем ОСОБА_8 було видано два висновки щодо результатів його алкогольного сп'яніння, в одному було записано не його прізвище. Від підписання другого висновку він відмовився. Копію висновку в якому міститься не його прізвище і яка йому була вручена в лікарні, він надіслав в суд та в прокуратуру.

Відповідно до ч.3 ст.70 КАС України суд вважає зазначений висновок недопустимим, оскільки він отриманий з порушенням закону.

Суд звертає увагу на те, в документах службової перевірки установи виконання покарань на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку є посилання на результати огляду засудженого 12.06.2017 року черговим фельдшером медичної частини ДУ «Копичинська виправна колонія (112)» ОСОБА_7 Про те стороною відповідача не надано доказів щодо результатів огляду (акта медичного огляду) засудженого ОСОБА_1 12.06.2017 року черговим фельдшером медичної частини ДУ «Копичинська виправна колонія (112)» ОСОБА_7

Згідно постанови старшого лейтенанта ОСОБА_12 про тимчасове поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор установи виконання покарань до 48 годин від 12.06.2017 року, ОСОБА_1 тимчасово поміщено в ДІЗО о 11 год.35 хв. 12.06.2017 року.(а.с.40).

Як слідує із змісту постанови, вона винесена старшим лейтенантом ОСОБА_12 з порушенням ч.6 ст. 135 КВК України, оскільки право поміщати засудженого в дисциплінарний ізолятор строком до однієї доби до прийняття рішення про застосування стягнення у разі порушення режиму відбування покарання, що полягало у перебуванні у стані алкогольного сп'яніння має право начальник установи виконання покарань. Стороною відповідача не надано доказів, що зазначена особа уповноважена виносити зазначені постанови.

Згідно виписки із протоколу засідання дисциплінарної комісії установи №17 від 13.06.2017 року, дисциплінарна комісія державної установи «Копичинська виправна колонія №112», вирішила оголосити засудженому ОСОБА_1 7 діб ДІЗО.(а.с.39).

Матеріали, надані стороною відповідача на підтвердження правомірності накладення дисциплінарного стягнення на засудженого ОСОБА_1 не містять інформації, що засудженого адміністрацією установи відповідно до ч.4,5,6 ст. 135 КВК України повідомлено про час та місце засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за добу його проведення, а також, що адміністрацією установи надано ОСОБА_1 можливість скористатися правом на правову допомогу, ознайомитись з матеріалами справи, чи заслуховувались на засіданні комісії пояснення засудженого та інших осіб, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В порушення вимог ч.7 ст. 135 КВК України рішення дисциплінарної комісії є немотивованим.

Позивач ОСОБА_1 додатково пояснив, що 13.06.2017 року він був присутнім на засіданні комісії. Про час проведення засідання його не повідомляли, про право на правову допомогу не роз'яснили. Під час засідання дисциплінарної комісії докази не досліджувались, ніхто не давав пояснень по його справі. Копії постанови про застосування дисциплінарного стягнення йому не вручили. Право на оскарження постанови роз'яснив прокурор.

Постановою начальника Копичинської ВК-112 полковником внутрішньої служби Буняк Я.Б. №89 від 13.06.2017 року, засудженого ОСОБА_1 поміщено в ДІЗО строком на 7 діб.(а.с.27).

Як слідує із змісту постанови, підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення стало те, що 12.06.2017 року в 7 год. 30 хв. засуджений ДСР перебував в стані алкогольного сп'яніння». Постанова базується на рапортах та перевірках службових осіб виправної установи стосовно перебування засудженого в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.7 ст. 135 КВК України рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване.

З врахуванням встановлених вище обставин, суд приходить до висновку про те, що постанова начальника Копичинської ВК-112 полковника внутрішньої служби Буняка Я.Б. №89 від 13.06.2017 року, винесена стосовно засудженого ОСОБА_1 про поміщення його в ДІЗО строком на 7 діб є необґрунтованою та немотивованою, винесена з порушенням ст.ст. 134, 135 КВК України.

У зв'язку з невиконанням стороною відповідача обов'язку, подати суду всі наявні документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, передбаченого ч.4 ст. 71 КАС України, судом неодноразово витребовувались названі документи та матеріали на підставі ухвал суду від 28 липня 2017 року, 11 серпня 2017 року, 20 вересня 2017 року.

Суд звертає увагу на те, що у засудженого ОСОБА_1 не було вільного доступу до копій документів щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Воробйов проти України» від 16 жовтня 2014 року встановив порушення статті 34 Конвенції у зв'язку із ненаданням доступу до копій документів, необхідних для розгляду справи у Суді. Саме відмова пенітенціарних адміністрацій у наданні копій документів, необхідних Суду, ставала причиною порушення статті 34 Конвенції і у рішеннях ЄСПЛ «Устянцев проти України», «Василь Іващенко проти України».

Таким чином, встановлені судом обставини вказують на неправомірність накладеного на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та порушення процедури накладення дисциплінарного стягнення, а як наслідок - на необхідність захисту прав, свобод та інтересів позивача при вирішенні справи.

Так, згідно частин 1, 3 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 1, 5 статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.7 КВК України, держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Згіно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

На думку суду, в даній справі відповідач не надав доказів правомірності прийнятої постанови про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1, рішення дисциплінарної комісії та постанова начальника установ виконання покарань прийняті з порушенням принципу обґрунтованості, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для її прийняття, а також з порушенням порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Частиною першою статті 94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 17, 19, 70, 71, 102, 160-163 КАС України, ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст. ст. 7, 8, 102, 131-1- 135 КВК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання дій адміністрації установи неправомірними, визнання незаконної постанови про накладення дисциплінарного стягнення задовольнити.

Визнати неправомірними дії адміністрації Державної установи «Копичинська виправна колонія (№ 112)» щодо накладення дисциплінарного стягнення відносно засудженого ОСОБА_1.

Визнати протиправними та скасувати постанову начальника Копичинської ВК-112 полковника внутрішньої служби Буняка Я.Б. № 89 від 13.06.2017 року «Про поміщення засудженого ОСОБА_1 в дисциплінарний ізолятор», постанову дисциплінарної комісії Державної установи «Копичинська виправна колонія (№ 112)» від 13.06.2017 року про застосування до засудженого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Стягнути на користь Держави судовий збір в розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Копичинська виправна колонія (№ 112)».

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії постанови.

Постанову виготовлено в повному обсязі 17 жовтня 2017 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду І.О.Лисюк