Справа № 328/2219/17
Суддя: Погрібна О. М.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Погрібної О.М., при секретарі судового засідання Корольковій К.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак Запорізької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області з позовом про визнання постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради № 1 від 16.08.2017 року про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.179 КУпАП протиправною та скасувати її, провадження у справі закрити.

Постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради від 16 серпня 2017р. №1 на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.179 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вручена копія Постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради №1 від 16.08.2017р. про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.179 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що він, перебуваючи на посаді лікаря-хірурга відділення по обслуговуванню дорослого населення поліклініки КУ Токмацька ЦРЛ. 04.07.2017 р. знаходився на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння.

Позивач вважає, що дії адміністративної комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн є незаконними, оскільки відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.179 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з наступних підстав.

04.07.2017 р. він перебував на робочому місці у тверезому стані, адже не вживав алкогольні напої. Єдиним доказом того, що він нібито був у стані алкогольного сп'яніння є пояснення працівників лікарні. Проте вказаний документ не може розглядатися як доказ у даному адміністративному провадженню з наступних причин:

- медичний огляд для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп'яніння проводиться лікарями психіатрами-наркологами. Безпосередньо на робочому місці огляд на стан сп'яніння не проводився, хоча в лікарні працює лікар-нарколог дільничний ОСОБА_3 Він звертався особисто до наркологічного кабінету, але позивачу було відмовлено по причині відсутності направлення. Той факт, що особи, які надали пояснення, що позивач знаходився в стані алкогольною сп'яніння, а саме молодші медичні сестри (санітарки-прибиральниці), медичні сестри поліклініки, не компетентні в проведенні огляду на стан сп'яніння.

В приміщені, де він працює було багато людей та від когось він також відчував стійкий запах алкоголю, та оскільки це не вентильоване та закрите приміщення, безпосередньо перед тим, як спілкуватися, міг набрати повітря, в якому були молекули алкоголю. В результаті чого могло з'явитися відчуття алкоголю і від нього.

Вимоги наказу КУ Токмацька ЦРЛ №285 від 08.12.2015 р. «Про порядок відсторонення від роботи працівників КУ Токмацька ЦРЛ», який регулює порядок відсторонення від роботи працівників КУ Токмацька ЦРЛ, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння був багато разів грубо порушений. У випадку виявлення керівниками усіх рівнів алкогольного сп'яніння працівниками установи, відповідно до п.3.3. вказаної Інструкції, одночасно з цим повинні бути викликані працівники відділу кадрової та юридичної роботи установи, служби охорони праці, представник відповідного профспілкового комітету, а також безпосередній керівник цього працівника та один з працівників по роботі. Ні працівників відділу кадрової та юридичної роботи, ні працівників служби охорони праці, ні представника профспілкового комітету не було викликано, що є порушенням вимог п.3.3 даної Інструкції. Відповідно до п.3.5. Інструкції, якщо присутні впевнені в тому, що працівник перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп'яніння (різкий запах алкоголю, незв'язне мовлення, хитання при ходьбі тощо), одночасно з одержанням письмових пояснень, один з представників складає письмове направлення на медичний огляд працівника, подає його на підпис керівникові (особі, якій делеговано право підпису таких документів) і завіряє направлення печаткою установи. Письмове направлення на медичний його огляд не складалося, йому не вручався, що є грубим порушенням п.3.5. вказаної Інструкції.

Таким чином, лише пояснення працівників лікарні, які не є фахівцями з питань медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп'яніння не можуть вважатися дійсними.

Постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради №1 від 16.08.2017р. про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 179 КУпАП має бути скасована, а справа про адміністративне правопорушення закрита, оскільки: підставою для проведення перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення є заява особи. Зміст заяви такий: «Лікар в кабінеті №3 поліклінічного відділення КУ Токмацька ЦРЛ гр.ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає: АДРЕСА_1, знаходиться на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння». Протокол відносно нього був складений 04.07.2017 р., копія протоколу була вручена позивачу 04.07.2017 р., а розглянутий адміністративною комісією виконавчого комітету Токмацької міської ради з невідомих причин лише 16.08.2017 р., хоча адміністративна комісія справи про адміністративні правопорушення розглядає за місцем проживання порушника в п'ятнадцятиденний строк з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Всі свідки, на підставі пояснень яких був складений протоко, були упереджені. Такі висновки зроблені працівниками лікарні, які звичайно не є лікарями-наркологами, та в.о. головного лікаря КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_4, з яким в нього довгий час відбувається конфлікт.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та суду пояснив, що 04.07.2017 році він був на робочому місці в тверезому стані. Він працював лікарем хірургом поліклінічного відділення Токмацької ЦРЛ. На той час в нього було велике навантаження, він працював за декількох хірургів, зробив приблизно 10 перев'язок, при цьому руки обробляв спиртом. В кабінет зайшли виконуючий обов'язки головного лікаря ОСОБА_4 та завідуючий поліклінічного відділення ОСОБА_5 та повідомили, що його відсторонено від роботи, оскільки він у нетверезому стані, при цьому сказали підписати акт, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, при цьому пройти медичний огляд на стан сп'яніння йому взагалі не пропонували, з направленням на медичний огляд не ознайомлювали. Пояснення щодо даного випадку написав на наступний день. Він самостійно пішов до лікаря-нарколога ОСОБА_3, щоб пройти обстеження на стан сп'яніння, однак лікар-нарколог відмовив та сказав, що необхідне направлення. Коли він повертався від лікаря-нарколога біля кабінету зустрів працівника поліції, працівник поліції не пропонував пройти медичне обстеження, а запропонував проїхати у відділок поліції. Протокол щодо нього складався у відділку поліції, при цьому він не кричав, не штовхався. Протокол підписав, бо боявся, що його взагалі можуть посадити. Однак копію протоколу йому ніхто не надавав, він звертався із заявою про надання йому копії протоколу, однак отримав відмову. При складанні протоколу у відділку поліції свідків не було. Вважає, що це все сталося через те, що з виконуючим обов'язки головного лікаря ОСОБА_4 в нього неприязні стосунки. Цей інцидент відбувся через кілька днів з того часу, як ОСОБА_4 став виконуючим обов'язки головного лікаря. Крім того, зазначив, що він був на дні народження 02.07.2017 року, а в постанові адміністративної комісії від 16.08.2017 року зазначено, що він начебто пояснював, що був на дні народження 03.07.2017 року, це не відповідає дійсності. Оскільки навіть в поясненнях, які ним були надані 05.07.2017 року він зазначав, що був на дні народження 02.07.2017 року у неділю, 03.07.2017 року він був на роботі, і лише 04.07.2017 року стався цей інцидент. Однак він був тверезий, знаходився у шоковому стані.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові та просила задовольнити.

Представник відповідача Кропива Н.В. в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову заперечила, в судовому засіданні, яке відбулося 27.09.2017 року проти позову також заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях, відповідно до яких 04.07.2017 року до чергової частини Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від завідуючого поліклінічного відділення КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_5 про те, що лікар - хірург поліклініки в кабінеті № З поліклінічного відділення КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_1 знаходиться на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння.

На підставі вищевикладеного 04.07.2017 року о 10.50 годині т.в.о. начальника СП Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП капітаном поліції ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення № 648471 за ч. 1 ст. 179 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_1 від 08.08.1996 р., який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Місце роботи: лікар-хірург КУ Токмацька ЦРЛ.

В протоколі від 04.07.2017 р № 648471 зафіксовано наступне: В ході розгляду матеріалу т.в.о. начальника СП Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП капітаном поліції ОСОБА_7 встановлено, що відповідно до наказу КУ Токмацька ЦРЛ № 105-О від 04.11.2011 року ОСОБА_1 поновлено на роботі в КУ Токмацька ЦРЛ на посаді лікаря-хірурга загально поліклінічного відділення поліклініки.

Відповідно графіка виходу на роботу ОСОБА_1 повинен знаходитись 04.07.2017 року з 08.00-14.52 год. на робочому місці в КУ Токмацька ЦРЛ. Так 04.07.2017 о 10.50 год. ОСОБА_1 перебував на своєму робочому місці в кабінеті № 3, загально поліклінічного відділення поліклініки КУ Токмацька ЦРЛ, за адресою: м. Токмак, вул. Центральна, 55, де здійснював прийом громадян в стані алкогольного сп'яніння так, як мав хитку ходу, невиразну річ та характерний запах з ротової порожнини спиртних напоїв.

Вказаний факт виявив ОСОБА_5 та звернувся з повідомленням до поліції. Поява на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 підтверджується поясненнями працівників КУ Токмацька ЦРЛ. ОСОБА_5, ОСОБА_8, актом про відмову працівника лікаря-хірурга поліклініки ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження від 04.07.2017 року затвердженого в.о. головного лікаря КУ ТЦРЛ ОСОБА_4

На прохання працівників поліції пройти медичне засвідчення на стан (предмет) алкогольного сп'яніння лікар - хірург поліклініки ОСОБА_1 відмовився в присутності т.в.о. головного лікаря КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_4 та завідуючого поліклінічного відділення КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_5

Також лікарю-хірургу поліклініки ОСОБА_1 працівниками поліції роз'яснено, що відмова від вказаного засвідчення, є автоматичним підтвердженням його вини, тобто поява на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння, за що передбачено притягнення до відповідальності за ст. 179 КУпАП, але після цього ОСОБА_1 відмовився від проходження вказаного засвідчення. В подальшому лікаря-хірурга поліклініки ОСОБА_1 відсторонено від виконання ним своїх обов'язків.

Від дачі пояснень з даного приводу ОСОБА_1 відмовився в порядку ст. 63 Конституції України.

Згідно ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до реєстрації в журналі видачі протоколів, рекомендованих відправлень та іншої документації виконавчого комітету Токмацької міської ради № 24 секретарем адміністративної комісії Кропивою Н.В. адміністративну справу № 648471 від 04.07.2017 р. отримано 03.08.2017р.

Справу розглянуто 16.08.2017р., отже вимоги ст. 277 КУпАП щодо строків розгляду протоколів про адміністративні правопорушення адміністративною комісією дотримані.

Про час та місце проведення адміністративної комісії ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, а саме при складанні протоколу та повідомленням про розгляд справи.

16.08.2017 о 10.00 годині у ході розгляду адміністративною комісією справи були досліджені: протокол № 648471 від 04.07.2017 р, висновок за повідомленням завідуючого поліклінічного відділення КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_5 від 04.07.2017р., рапорт помічника чергового Токмацького відділення поліції ПВП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_9 від 04.07.2017, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04.07.2017, пояснення ОСОБА_5, пояснення ОСОБА_8, рапорт т.в.о. начальника СП Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітіна поліції ОСОБА_7, рапорт лейтенанта поліції ОСОБА_10, рапорт старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11, наказ КУ ТЦРЛ від 04.11.2011 № 105-0, графік виходу на роботу за липень 2017 року відділу поліклініки, акт про відмову працівника лікаря-хірурга поліклініки ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження від 04.07.2017 року затвердженого в.о. головного лікаря КУ ТЦРЛ ОСОБА_4

Адміністративна комісія враховуючи викладене в адміністративній справі вважає, що в діях лікаря-хірурга поліклініки ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 179 КУпАП.

Так згідно п.п. 3.8, п. З Інструкції про порядок відсторонення від роботи працівників КУ Токмацької ЦРЛ, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, затвердженої наказом КУ Токмацької ЦРЛ від 08.12.2015 року № 285 якщо працівник відмовляється проходити медичне обстеження щодо встановлення факту сп'яніння, представник відділу кадрової та юридичної роботи (адміністрації установи) та працівник структурного підрозділу повинні скласти акт про відмову працівника від проходження медичного обстеження та вказати характерні наявні ознаки сп'яніння працівника: різкий запах алкоголю, хитання при ходьбі, незв'язна вимова, розв'язна поведінка тощо, а також навести усні пояснення винного працівника або зафіксувати письмово його відмову від надання будь-яких пояснень щодо його стану.

Згідно протоколу № 648471 від 04.07.2017 р та доданих матеріалів, а також акту про відмову працівника лікаря-хірурга поліклініки ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження від 04.07.2017 року затвердженого в.о. головного лікаря КУ ТЦРЛ ОСОБА_4 на прохання працівників поліції пройти медичне засвідчення на стан (предмет) алкогольного сп'яніння лікар хірург поліклініки ОСОБА_1 відмовився в присутності т.в.о. головного лікаря КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_4, завідуючого поліклінічного відділення КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_5, старшої медичної сестри поліклініки ОСОБА_8, сестри медичної поліклініки ОСОБА_12, про що складено акт про відмову працівника лікаря-хірурга поліклініки ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження, в якому зафіксовано, що лікар - хірург поліклініки ОСОБА_1, який перебуває на роботі в нетверезому стані, що виражається в таких ознаках: запах алкоголю, гіперемія обличчя, збуджений стан, розв'язана поведінка, хитання при ходьбі.

Отже лікарю-хірургу поліклініки ОСОБА_1 працівниками поліції роз'яснено, що відмова від вказаного засвідчення, є автоматичним підтвердженням його вини, тобто поява на робочому місці в стані алкогольної сп'яніння, за що передбачено притягнення до відповідальності за ст. 179 КУпАП, але після цього ОСОБА_1 відмовився від проходження вказаного засвідчення. В подальшому лікаря-хірурга поліклініки ОСОБА_1 відсторонено від виконання ним своїх обов'язків.

Від дачі пояснень з даного приводу ОСОБА_1 відмовився в порядку ст. 63 Конституції України.

На засіданні адміністративної комісії ОСОБА_1 був присутній.

Адміністративною комісією встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № 648471 від 04.07.2017 р. відповідає ст. 256 КУпАП.

При підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду були дотримані вимоги ст. 278 КУпАП.

Підстав, які виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 247 КУпАП адміністративною комісією не встановлено.

Клопотань, заяв від ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради не надходило.

ОСОБА_1 на засіданні пояснив, що з протоколом не згоден, так як 04.07.2017 був присутній на робочому місці в тверезому стані. Почував себе не добре в зв'язку з тим, що на протязі місяця інтенсивно працював, запах алкоголю був присутній можливо тому, що 03.07 2017 був на дні народження. 04.07.2017 виявив бажання самостійно пройти медичне засвідчення на стан (предмет) алкогольного сп'яніння, але медичними працівниками ОСОБА_1 було відмовлено з невідомих причин. Докази даного факту відсутні.

Адміністративною комісією встановлено: лікар - хірург поліклініки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 179 КУпАП. Постановили: притягнути до адміністративної відповідальності лікаря - хірурга ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, згідно ч. 1 ст. 179 КУпАП.та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 85 грн.

Таким чином, позивач здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.179 КУпАП, тому підстави для задоволення позову відсутні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він працює лікарем наркологом КУ Токмацька центральна районна лікарня та є заступником голови вільної первинної профспілки медичних працівників КУ Токмацька ЦРЛ. 04.07.2017 року до нього в кабінет зайшов завідуючий поліклінічним відділенням КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_5 та повідомив, що ОСОБА_1 на роботі п'яний. Він сказав, щоб ОСОБА_5 виписав направлення на обстеження і він освідчить ОСОБА_1 Після чого ОСОБА_5 пішов і більше не повертався. Після чого, приблизно в обідній час, до нього прийшов ОСОБА_1 та хотів, щоб він його освідував. Він спитав чи є в ОСОБА_1 направлення, однак направлення не було і той пішов. Працівників поліції він в той день не бачив, адміністрація лікарні до нього також не зверталась. Йому відомо, що у ОСОБА_1 та в.о. головного лікаря ОСОБА_4 неприязні стосунки. Для проведення освідування потрібно направлення, яке оформлює відділ кадрів за підписом головного лікаря, це направлення реєструється. В разі якщо за освідуванням особи звертаються працівники поліції, вони подають відповідну заяву головному лікарю, пред'являють посвідчення і тоді він проводить освідування. Якщо б ОСОБА_1 відмовився від освідування, то він би провів клінічне обстеження, в цьому разі клінічно підтверджується факт сп'яніння і підписується трьома особами. Він має великий досвід з питань виявлення стану сп'яніння. Коли ОСОБА_1 04.07.2017 року заходив до нього в кабінет, то клінічно ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він працює заступником начальника сектору превенції Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області. 04.07.2017ироку до Токмацького ВП надійшло повідомлення від працівників КУ Токмацька ЦРЛ. Він був поблизу та зайшов до в.о. головного лікаря КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_4, там був і ОСОБА_5, вони повідомили, що лікар хірург знаходиться на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння. Після цього ОСОБА_4 пішов на прийом до людей, а він і ОСОБА_5 пішли до ОСОБА_1, якого зустріли в коридорі біля кабінету. Він запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп'яніння. ОСОБА_1 спочатку погодився, а потім пішов з портфелем на вулицю. Він чув від ОСОБА_1 запах алкоголю. ОСОБА_1 почав чинити сварку, однак він зробив йому зауваження і ОСОБА_1 заспокоївся. ОСОБА_1 заявив, що відмовляється від медичного освідування, це все було в присутності ОСОБА_5. Після цього ОСОБА_1 був запрошений до відділу поліції для складання протоколу. Також була опитана ОСОБА_8, вона була в кабінеті в лікарні. ОСОБА_4 не був присутній при відмові ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Крім того, він не пам'ятає чи був присутній ОСОБА_5 при складанні протоколу у відділку поліції в кабінеті № 31. ОСОБА_4 не був у відділку поліції при складанні протоколу. Також за викликом до КУ Токмацька ЦРЛ приїхали працівники поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11, але він був вже в лікарні, тому вони поїхали. В протокол він відразу вніс дату його розгляду, так як зателефонував секретарю адміністративної комісії Кропиві Н.В. і вони погодили дату.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він працює інспектором групи швидкого реагування Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області. 04.07.2017 року його разом з ОСОБА_10 направили до КУ Токмацька ЦРЛ в поміч ОСОБА_7 По приїзду до ЦРЛ він з ОСОБА_10 поговорили з ОСОБА_7 Той повідомив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Лікаря ОСОБА_1 він взагалі не бачив. ОСОБА_7 попросив, щоб він опитав ОСОБА_5 і ОСОБА_8. Рапорт скоріше за все він писав в лікарні зі слів ОСОБА_7. Особисто він не чув і бачив, щоб ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду. У відділку поліції він також не бачив ОСОБА_1

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працює помічником чергового Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області. Обставини, що стосуються даної справи, він пам'ятає погано, пам'ятає, що на номер 102 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що на робочому місці лікар ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Дзвінок на номер 102 фіксується в архіваторі. Він до КУ Токмацька ЦРЛ в кабінет №3 направив групу. Чому в його рапорті прізвище заявника зазначене як ОСОБА_5, він пояснити не може, так йому повідомив сам заявник, ім'я та по батькові ОСОБА_1 також записав зі слів заявника.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 року у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 року у справі «Лавенте проти Латвії» показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 статті 2 КАС України встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні службові і посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, суду не надано доказів того, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було проведено на основі суворого додержання законності та у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що відповідно до наказу КУ Токмацька ЦРЛ» № 105-0 від 04.11.2011 року ОСОБА_1 поновлено на роботі в КУ Токмацька ЦРЛ на посаді лікаря-хірурга загально поліклінічного відділення поліклініки з 01.07.2017 року КУ Токмацька центральна районна лікарня. Відповідно графіка виходу на роботу ОСОБА_1 повинен знаходитись 04.07.2017 року з 08.00-14.52 год. на робочому місці в КУ Токмацька ЦРЛ.

Тимчасово виконуючим обов'язки начальника Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_7 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 648471 відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що 04.07.2017 року о 10.50 год. ОСОБА_1 знаходився а робочому місці в кабінеті № 3 в стані алкогольного сп'яніння, мав невиразну річ, хитку ходу зі сторони в сторону, а саме в приміщенні КУ Токмацька ЦРЛ в м. Токмак по вул. Центральній, де здійснював прийом пацієнтів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.179 КУпАП.

16 серпня 2017 року адміністративною комісією виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області була винесена постанова за № 1 відносно ОСОБА_1, який працював лікарем хірургом КУ Токмацька ЦРЛ за ч.1 ст. 179 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 85 грн.

Під час розгляду адміністративної справи адміністративною комісією 16.08.2017 року було встановлено, що 04.07.2017 о 10.50 год, гр. ОСОБА_1 перебував на своєму робочому міст в кабінеті № 3, загально поліклінічного відділення поліклініки КУ Токмацька ЦРЛ, за адресою м. Токмак, вул. Центральна, 55, де здійснював прийом громадян в стані алкогольного сп'яніння, так як мав хитку ходу, невиразну річ та характерний запах з ротової порожнини спиртних напоїв. Вказаний факт виявив гр. ОСОБА_5 та звернувся з повідомленням до поліції. Факт появи на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння гр. ОСОБА_1 підтверджується поясненнями працівників КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_5, ОСОБА_8 На прохання працівників поліції пройти медичне засвідчення на стан (предмет) алкогольного сп'яніння гр. ОСОБА_1 відмовився в присутності т.в.о. головного лікаря КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_4 та завідуючого поліклінічного відділення КУ «Токмацька ЦРЛ» ОСОБА_5 Також гр. ОСОБА_1 працівниками поліції роз'яснено, що відмова від вказаного засвідчення, є автоматичним підтвердженням його вини, тобто поява на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння, за що передбачено притягнення до відповідальності за ст. 179 КУпАП, але після цього гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження вказаного засвідчення. В подальшому гр. ОСОБА_1 відсторонено від виконання ним своїх обов'язків.

У ході розгляду адміністративною комісією справи були досліджені: протокол № 648471 від 04.07.2017 р., висновок за повідомленням завідуючого поліклінічного відділення КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_5 від 04.07.2017 р., рапорт помічника чергового Токмацького відділення поліції ПВП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_9 від 04.07.2017, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04.07.2017, пояснення ОСОБА_5, пояснення ОСОБА_8, рапорт т.в.о. начальника СП Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7, рапорт лейтенанта поліції ОСОБА_10, рапорт старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11, наказ КУ ТЦРЛ від 04.11.201 і № 105-0, графік виходу на роботу за липень 2017 року відділу поліклініки.

Адміністративною комісією встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № 648471 від 04.07.2017 р. відповідає ст. 256 КУпАП.

ОСОБА_1 на засіданні пояснив, що з протоколом не згоден, так як 04.07.2017 був присутній на робочому місці в тверезому стані. Почував себе не добре в зв'язку з тим, що на протязі місяця інтенсивно працював, запах алкоголю був присутній можливо тому, що 03.07 2017 був на дні народженні. 04.07.2017 виявив бажання самостійно пройти медичне засвідчення на стан (предмет) алкогольного сп'яніння, але медичними працівниками гр. ОСОБА_1 було відмовлено з невідомих причин. Докази даного факту відсутні.

Тому, адміністративна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.179 КУпАП.

Однак з такими висновками відповідача погодитись не можна з наступник підстав.

Частиною 1 статті 179 КУпАП встановлено, що розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на виробництві (на робочих місцях, у приміщеннях і на території підприємств, установ, організацій) або перебування на роботі в нетверезому стані, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, суб'єктом адміністративного правопорушення є позивач, однак у вказаному протоколі зазначено, що особу позивача встановлено на підставі паспорту НОМЕР_1, виданому Жовтневим ВВС м. Запоріжжя від 08.08.1996 року, тоді як згідно наданої суду копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 НОМЕР_1, паспорт позивачу було видано 08.08.1996 року Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області. Ця помилка простежується і в тексті оскаржуваної постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради від 16.08.2017 року.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з численними порушеннями, на що адміністративна комісія виконавчого комітету Токмацької міської ради не звернула належної уваги.

Так, свідками правопорушення зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак підписи, зазначених свідків в протоколі відсутні. Ці ж особи зазначені понятими, в графі «підписи понятих» стоїть лише один підпис. В графі «Від пояснення та підпису відмовився в присутності понятих» також міститься лише один підпис.

В графі протоколу «Заяви та клопотання» зазначено, що від проходження медичного огляду ОСОБА_1 в присутності т.в.о. головного лікаря КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_4, однак не вказано що відбулося в присутності ОСОБА_4, тим більше, що до протоколу письмові пояснення ОСОБА_4 додані не були, при розгляді справи про адміністративне правопорушення адміністративною комісією зазначений свідок допитаний не був так само не був допитаний і свідок ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач взагалі заперечував той факт, що він відмовлявся від проходження медичного обстеження.

В протоколі ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом не згодний, тому відповідач повинен був належним чином встановити всі фактичні обставини справи, дослідити всі надані письмові докази, допитати свідків.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_7 він зайшов до в.о. головного лікаря КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_4, там був і ОСОБА_5, вони повідомили, що лікар хірург знаходиться на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння. Після цього ОСОБА_4 пішов на прийом до людей, а він і ОСОБА_5 пішли до ОСОБА_1, якого зустріли в коридорі біля кабінету. Він запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп'яніння. ОСОБА_1 спочатку погодився, а потім пішов з портфелем на вулицю. З цих показань вбачається, що ОСОБА_4 не був свідком відмови ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження на стан сп'яніння, оскільки після розмови з ОСОБА_7 пішов на прийом до пацієнтів, хоча як в протоколі про адміністративне правопорушення так і в постанові адміністративної комісій зазначено, що свідком відмови від проходження медичного обстеження був саме ОСОБА_4

Крім того, відповідачем як доказ відмови ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження були прийняті рапорти працівників поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_13 Однак ОСОБА_13 суду пояснив, що 04.07.2017 року його разом з ОСОБА_10 направили до КУ Токмацька ЦРЛ в поміч ОСОБА_7 По приїзду до ЦРЛ він з ОСОБА_10 поговорили з ОСОБА_7 Той повідомив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Лікаря ОСОБА_1 він взагалі не бачив. Рапорт він писав зі слів ОСОБА_7 Особисто він не чув і бачив, щоб ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизоване місце вчинення адміністративного правопорушення, лише зазначено, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп'яніння в кабінеті № 3 в приміщенні КУ Токмацька ЦРЛ в м. Токмак по вул. Центральній, однак не зазначено конкретний будинок, оскільки КУ Токмацька ЦРЛ має багато корпусів і кожен з них має кабінет № 3.

Згідно рапорту помічника чергового Токмацького ВП ОСОБА_9 від 04.07.217 року 04.07.2017 року о 10.43 годині до Токмацького ВП надійшло повідомлення від зав. відділення КУ Токмацька ЦРЛ Соловйова про те, що лікар в кабінеті № 3 Токмацької ЦРЛ ОСОБА_1 знаходиться на робочому місці в нетверезому стані, однак прізвище зав. відділення КУ Токмацька ЦРЛ не ОСОБА_5, а ОСОБА_5, крім того по батькові ОСОБА_1 не ОСОБА_1, а ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечив той факт, що при розгляді адміністративною комісією справи він повідомляв, що вживав алкоголь 03.07.2017 року, оскільки він зазначав, що був на Дні народження не 03.07.2017 року, а 02.07.2017 року в неділю, а інцидент відбувся у вівторок 04.07.2017 року, тобто 03.07.2017 року він був на роботі, це підтверджується письмовими поясненнями, наданими 05.07.2017 року до первинної організації вільних профспілок медичних працівників КУ Токмцька ЦРЛ.

Згідно з наказом № 25 від 04.07.2017 року про дисциплінарне стягнення лікаря-хірурга відділення по обслуговуванню дорослого населення поліклініки КУ Токмацької ЦРЛ ОСОБА_1 04.07.2017 року відсторонено від роботи. Робочий день 04.07.2017 року ОСОБА_1 наказано вважати прогулом. Однак відсторонення від роботи відповідно до ст.147 КЗпП України не є дисциплінарним стягненням.

До того ж головним лікарем КУ Токмацька центральна районна лікарня 08.12.2015 року Марусенком В.В. був винесений наказ №285 про порядок відсторонення від роботи працівників КУ Токмацької ЦРЛ, яким була затверджена Інструкція про порядок відсторонення від роботи працівників КУ Токмацької ЦРЛ, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до п. 3.1. зазначеної Інструкції керівники усіх рівнів у разі виявлення випадків пияцтва, алкогольного сп'яніння чи вживання наркотичних або токсичних речовин працівниками установи зобов'язані відповідно до статті 46 КЗпП України негайно відсторонити працівника від роботи. Зажадати від працівника письмового пояснення причин та обставин вживання ним алкогольних напоїв, наркотичних або токсичних речовин (п.3.2 Інструкції). Одночасно з цим викликати представників відділу кадрової та

юридичної роботи установи, служби охорони праці, представника відповідного профспілкового комітету, а також безпосереднього керівника цього працівника та одного з працівників по роботі (п.3.3 Інструкції).

У разі вимови працівника надати письмові пояснення щодо обставин і причин вживання ним на роботі заборонених напоїв чи речовин (появи на роботі в стані сп'яніння), присутні складають акт про відмову працівника від надання письмових пояснень і ознайомлюють із цим актом працівника під підпис. Якщо працівник відмовляється підписувати акт, про це робиться відмітка в цьому ж акті, яка засвідчується працівниками, що його складали (п.3.4 Інструкції).

Якщо присутні впевнені в тому, що працівник перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп'яніння (різкий запах алкоголю, незв'язне мовлення, хитання при ходьбі тощо), одночасно з одержанням письмових пояснень, один із представників складає письмове направлення на медичний огляд працівника, подає його на підпис керівникові (особі, якій делеговано право підпису таких документів) і завіряє направлення печаткою установи (п.3.5 Інструкції).

Після того як від працівника було одержано письмове пояснення чи складено акт про відмову його надати, а також підготовлено направлення на медичний огляд, представник відділу кадрової та юридичної роботи (адміністрації установи) повинен запропонувати працівникові пройти медичний огляд за вказаним направленням у супроводі представника відділу кадрової та юридичної роботи (адміністрації установи), а представник установи повинен організувати доставку працівника, який перебуває у стані сп'яніння, до лікаря, який здійснює медичний огляд (обстеження) (п.3.6)

Згідно з п.3.8 вище вказаної Інструкції, якщо працівник відмовляється проходити медичне обстеження щодо встановлення факту сп'яніння, представник відділу кадрової та юридичної роботи (адміністрації установи) та працівник структурного підрозділу повинні скласти акт про відмову працівника від проходження медичного обстеження та вказати характерні наявні ознаки сп'яніння працівника: різкий запах алкоголю, хитання при ходьбі, незв'язна вимова, розв'язна поведінка тощо, а також навести усні пояснення винного працівника або зафіксувати письмово його відмову від надання будь-яких пояснень щодо його стану.

Акт складається в присутності винного працівника, підписується особами, які його склали. Винний працівник повинен ознайомитися з актом особисто або йому мають його зачитати. Про факт ознайомлення працівника з актом робиться відповідна відмітка в акті, і працівник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення з текстом акта.

Однак всупереч вимог цієї Інструкції представники відділу кадрової та

юридичної роботи установи, служби охорони праці, представник відповідного профспілкового комітету викликані не були, відповідно цими особами не складався акт про відмову працівника від надання письмових пояснень. Письмове направлення на медичний огляд ОСОБА_1 не складалось. Всупереч вимог інструкції тільки після складання письмового направлення на медичний огляд ОСОБА_1 представник відділу кадрової та юридичної роботи (адміністрації установи) повинен був запропонувати працівникові пройти медичний огляд за вказаним направленням у супроводі представника відділу кадрової та юридичної роботи (адміністрації установи) чого зроблено не було. Акту про відмову ОСОБА_1 проходити медичне обстеження щодо встановлення факту сп'яніння, складеного представником відділу кадрової та юридичної роботи (адміністрації установи) та працівника структурного підрозділу також не має.

Акти про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження від 04.07.2017 року, акт про відмову від надання пояснень від 04.07.2017 року складені з порушенням Інструкції про порядок відсторонення від роботи працівників КУ Токмацької ЦРЛ, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, оскільки підписані лише в.о. заступника головного лікаря, старшою медичною сестрою поліклініки та сестрою медичною поліклініки (хірургічного кабінету).

Відсутність направлення на медичний огляд була підтверджена свідком ОСОБА_3 який працює лікарем наркологом КУ Токмацька центральна районна лікарня та є заступником голови вільної первинної профспілки медичних працівників КУ Токмацька ЦРЛ. Крім того, свідок зазначив, що має великий досвід з питань виявлення стану сп'яніння і вказав, що 04.07.2017 року ОСОБА_1 клінічно не перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, 05.07.2017 року о 8 годині 55 хвилин ОСОБА_1 було вручено повідомлення про надання письмового пояснення за №02/1505 від 04.07.2017 року, де ОСОБА_1 пропонувалось до 09.00 години 05.07.2017 року надати пояснення щодо появи на роботі у стані алкогольного сп'яніння, а акт про відмову від надання пояснень складено 05.07.2017 року о 8 годині 45 хвилин, тобто ще до вручення повідомлення.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до норм статей КУпАП: протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 254 КУпАП); у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються у тому числі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання (ст. 256 КУпАП).

Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці "право на суд" охоплює три основні елементи: 1) наявність "суду", який встановлений відповідно до закону і відповідає вимогам незалежності і неупередженості; 2) наявність у суду достатньої компетенції для вирішення всіх аспектів спору чи обвинувачення, до яких застосовується ст. 6 Конвенції; 3) особа повинна мати доступ до такого суду. У своєму рішенні в справі "Голдер проти Сполученого Королівства", 1975 р. Суд відзначив: "Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дії суб'єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності при відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували наявність чи відсутність події адміністративного правопорушення і винність особи у його вчиненні, не можуть вважатися правомірними та не кореспондуються із принципом презумпції невинуватості, який закріплений у ст. 62 Конституції України. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом із тим, доказування вини особи, яка притягується до юридичної відповідальності є забезпеченням принципу змагальної процедури.

Основним і первинним предметом доказування справ про адміністративні правопорушення є встановлення уповноваженим органом (посадовою особою) наявності сукупності ознак складу адміністративного правопорушення, у тому числі вини особи в учиненому нею діянні, фактів, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

В рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовували правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративна комісія під час прийняття вказаної постанови не перевірила у достатньому обсязі, чи є підстави для визнання винним ОСОБА_1 у здійсненні правопорушення за ознаками ч.1 ст.179 КУпАП, не врахувала, що для притягнення до адміністративної відповідальності у справі повинні бути достатні дані та докази, що підтверджують винні дії правопорушника.

Позовна вимога позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення до задоволення не підлягають, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 247, 293 КпАП України питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення віднесено до компетенції органу, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративного суду, який вирішує питання правомірності винесення оскаржуваної постанови у такій справі. Таким чином правових підстав для задоволення цієї вимоги позивача у суду не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.162-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області за № 1 від 16.08.2017 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.179 КУпАП стосовно ОСОБА_1.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, шляхом подання апеляційної скарги через Токмацький районний суд Запорізької області, із одночасним надісланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений 20.10.2017 року.

Суддя: