Справа № 221/4695/17
Суддя: Кирилюк Н. А.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Волноваха

Волноваським районним судом Донецької області у складі головуючого:

судді Кирилюк Н.А.

при секретарі Гуровій Л.Л.

за участю представників відповідача Бубликової Т.В.,Омельченко Т.М., Дядюн Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації про визнання протиправною відмову у призначенні допомоги при народженні дитини, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

05.03.2017 року представник позивача за дорученням ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 народила сина, а 15.11.2016 року, переїхавши до м. Волноваха Донецької області, як внутрішньо переміщена особа, звернулася до відповідача з заявою про призначення допомоги при народженні дитини. В порушення вимог Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Порядку призначення виплати державної допомоги сім'ям дітьми, допомога їй призначена не була з причин її відсутності за місцем фактичного проживання. Просила визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації у призначенні їй допомоги при народженні дитини та зобов'язати відповідача призначити та здійснити їй виплату при народженні дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно з наданими заявами, просили розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали.

Представники відповідача Бубликова Т.В., Омельченко Т.М., Дядюн Т.В., діючі на підставі довіреності, подали до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначили, що позивач разом з сином перебувають на обліку в Управлінні як переміщені особи, що підтверджується довідками від 02.11.2016 р. №, № .

15.11.2016 року ОСОБА_4 звернулась із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Державна допомага при народженні дитини надається згідно з законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та ПКМУ від 27 грудня 2001 року № 1751. Призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО здійснюється відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365. Згідно п.7 зазначеного Порядку соціальним інспектором управління була проведена перевірка достовірності зазначеної в заяві інформації, щодо фактичного місця проживання, за результатами якої було виявлено, що заявниця за вказаною адресую не мешкає, про що було складено акт, на підставі якого комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО від 10.01.2017 року за № 25 ОСОБА_4 відмовлено в призначенні соціальної допомоги.

Суд, заслухав пояснення представників відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав.

Позивач та її син взяті на облік як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, у зв'язку з чим відповідачем видані відповідні довідки від 02.11.2016 року № , № , з яких вбачається, що зареєстроване місце проживання позивача та її дитини Донецька область, м. Макіївка, м/р Зелений, 74/118, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1. (а.с.9,10).

Позивач 15.11.2016 року звернулась до відповідача із заявою про призначення їй допомоги при народженні дитини (а.с.38-39).

Рішенням відповідача від 20.01.2017 року позивачу відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини відповідно до п.13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 08.06.2016 року № 365 та рішення комісії з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №25 від 10.01.2017 року, у зв'язку з тим, що заявник не мешкає за місцем фактичного проживання (а.с.36).

Відсутність позивача за адресою, зазначеною у довідці, а саме: АДРЕСА_1, встановлена актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за № 13782 (а.с.37).

На підставі вказаного акту комісія з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, прийняла рішення №25 від 10.01.2017 року, про відмову позивачу у призначенні соціальної виплати (а.с.36).

Спірним в межах цієї справи є питання правомірності не призначення відповідачем позивачу соціальної допомоги при народженні дитини.

Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII) відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім'ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини (п.2 ч.1 ст.3 Закону № 2811-XII).

Згідно статті 10 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Статтею 11 Закону № 2811-XII встановлено, що допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року.

Судами встановлено, що позивач, яка є громадянкою України та має сина, протягом дванадцяти місяців з дня народження дитини звернулася до відповідача за місцем реєстрації як внутрішньо переміщена особа з заявою, затвердженою наказом Мінсоцполітики України 21.04.2015 року № 441, про призначення допомоги при народженні дитини та копією свідоцтва про народження дитини, видане Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. (а.с.8).

Таким чином, позивач повною мірою виконала вимоги, встановлені Законом для ініціювання розгляду питання про призначення допомоги. Жодних повідомлень про невідповідність або неповноту поданого пакету документів відповідачем позивачеві не спрямовувалось.

Підставою для відмови в призначенні допомоги при народженні дитини стало відсутність позивача за адресою, зареєстрованою як фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи. Проте, ця обставина не позбавляє позивача та її дитину права на отримання допомоги.

Відповідно до частини 7 статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статі 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов'язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта.

Таким чином, механізм призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, встановлений Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365, не повинен звужувати права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

За таких обставин та виходячи з аналізу наведених норм матеріального права, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Судові витрати у вигляді судового збору відповідно до ч.1 ст.94 КАС підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладенного, керуючись ст. ст. 2, 7, 23, 71, 94 122, 128, 159-163 КАС України, на підставі Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»,суд, -

постановив:

Визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Волноваською районної державної адміністрації від 20.01.2017 року про відмову у призначенні ОСОБА_4 допомоги при народженні дитини.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3 допомогу при народженні дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснити виплату призначеної допомоги.

Стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Волноваською районної державної адміністрації (85700, Донецька область, м.Волноваха,вул.Гагаріна, 36, ІК 03197227) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, місце реєстрації: АДРЕСА_2, місце проживання: АДРЕСА_1).

Постанова набирає законної сили після закінчення ятроку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст судового рішення буде виготовлений 20 жовтня 2017 року.

Суддя