Справа № 815/1415/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/1415/17

Категорія: 10 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, щодо відмови у видачі довідок ОСОБА_1 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, із всіма складовими заробітної плати, з якої сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування; зобовязати Державну податкову інспекцію у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату із зазначенням всіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015р., та з 01.05.2016 року посадових окладів державним службовцям.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивач має право на перерахунок пенсії, але відповідач відмовив у видачі довідки у порушення статті 49 КЗпПУ, Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року, проте повинен був видати їй довідку, а питання щодо визначення права та підстав для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям є виключно компетенцією органів Пенсійного фонду України.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, щодо відмови у видачі довідок ОСОБА_1 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, із всіма складовими заробітної плати, з якої сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобовязано Державну податкову інспекцію у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату із зазначенням всіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015р., та з 01.05.2016 року посадових окладів державним службовцям.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Не погоджуючись з даною постановою суду Державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що позивач проходила державну службу в Державній податковій інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на посаді головного державного податкового інспектора та наказом від 19.03.2009 року звільнена за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію по інвалідності.

31.07.2017 року позивач зверталась із заявою до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області і просила видати їй довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії у звязку зі збільшенням окладів станом на 01.05.2016 року та 01.12.2015 року.

Листом від 07.02.2017 року №1042/Н/15-54-05-19 відповідачем повідомлено, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213 з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України „Про державну службу. Тобто після 01.06.2015 пенсії на умовах Закону України „Про державну службу не призначаються та не перераховуються. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 3723. До прийняття цієї постанови, зокрема, в 2014-2015 роках, рішення щодо підвищення заробітної плати державним службовцям не приймалися. У звязку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 М 889-VIII скасовано, зокрема статтю 37 Закону 3723 (пункт 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889). Враховуючи те, що Закон 889 не передбачає проведення перерахунку пенсії, в тому числі призначених згідно із Законом 3723, постановою 1013 скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій який був передбачений статтею 37 Закону 3723, відсутні.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача існує обов'язок видати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії.

Проте з вказаним висновком суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

За змістом абзацу 2 статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, відповідно до норм Конституції України, всі правовідносини мають здійснюватися виключно у межах правового поля.

Згідно абзацу 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 року було врегульоване нормами Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу".

Статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року (в редакції чинній на час призначення пенсії позивача) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не меншу 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового(чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90 відсотків посадового(чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

16.01.2003 року Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 року був доповнений статтею 37-1, яка в редакції до 01.01.2015 року передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України "№76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01.01.2015 року, були внесені зміни до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року і викладено статтю у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Зазначені зміни Конституційним судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися, а тому є чинними.

Постановою №1013, яка діє з 15.12.2015 року, були врегулюванні лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до змін, внесених згідно з постановою правління Пенсійного фонду України № 15-2 від 04.07.2016 року "Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1", довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію виключено.

Таким чином, єдиним правовим документом, який встановлював правові підстави для видачі запитуваної позивачем довідки була постанова № 865, яка втратила чинність 23.09.2016 року.

Отже, підстави для видачі довідки для перерахунку пенсії відсутні.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року.

У зв'язку з набуттям чинності зазначеного Закону, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, з 01.05.2016 Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Стосовно посилання позивача на те, що відповідно до статті 22 Конституції України відмова пенсійного органу видати позивачу довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії позивача приводить до звуження змісту та обсягу його конституційних прав на пенсійне забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2.2. рішення Конституційного Суду України №20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (п.п.2, 3 ст.116 Конституції України).

Рішенням Конституційного Суду України №2-рп/99 від лютого 1999 року у справі про комунальні послуги, Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.

Оскільки, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Також, відповідно рішенню Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, враховуючи те, що Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року є чинним, та те, що відповідно до приписів статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям, беручи до уваги позицію Конституційного Суду України, колегія суддів апеляційної інстанції вважає посилання позивача на звуження його прав та соціальних гарантій - помилковими, оскільки саме Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходи щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту, а наслідки внесення змін до законодавства, що врегульовували правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців не відносяться до компетенції відповідача.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

При розв'язанні спірних правовідносин колегією суддів враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, а тому, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п. 4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 815/1415/17 скасувати, ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин