Справа № 466/5919/17
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/5919/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Кавацюка В.І.

при секретарі Луців К.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про визнання дій працівника поліції незаконними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

15 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати незаконними дії працівника поліції та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР №650037, яка винесена 05 серпня 2017 року.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 05 серпня 2017 року, він ОСОБА_2, здійснював керування транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 210», д.н.з. НОМЕР_1. В районі перехрестя вул. Беринди та пр. Свободи в м. Львові його транспортний засіб був зупинений працівниками поліції. На запитання, що було причиною зупинки транспортного засобу, працівник поліції повідомив, що він здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора. На прохання надати будь-які докази, які б підтверджували факт вчиненого ним, ОСОБА_1, порушення працівник поліції відмовився, як і відмовився надати примірник оскаржуваної постанови. Про її наявність він дізнався лише після того, як здійснив телефонний дзвінок у відділення патрульної поліції.

Вважає, що вказана постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню, зважаючи на такі обставини.

Положення ст. 1 КУпАП визначають, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У ч. 1 ст. 277 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Так, як вбачається із оскаржуваної постанови, а саме графи: «Місце розгляду справи» такий розгляд було здійснено за адресою: м.Львів, вул. Беринди та пр. ОСОБА_2. Крім цього, працівники поліції не розяснили йому його права передбачені ст. 63 Конституції України та права передбачені ст. 268 КУпАП, чим позбавили його право на належну правову допомогу.

Зазначає, що в ч.ч.1-2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

З огляду на такі факти, просить позов задовольнити, визнати дії працівника поліції незаконними та скасувати постанову по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, а справу провадженням закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, які викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що коли він керував своїм транспортним засобом і пересікав перехрестя просп. ОСОБА_2 вул. Беринди, то мигав зелений сигнал світлофора. Про те, що вже включився жовтий сигнал світлофора він, позивач, не бачив, та навіть якби побачив і різко зупинився, то така зупинка сталась би на пішохідному переході або на трамвайних коліях і могла б спричинити зіткнення з транспортним засобом, який рухався позаду і також перетнув за ним вищевказане перехрестя. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку та надіслав до суду письмове заперечення на позов, в якому у задоволенні позову просить відмовити та проводити розгляд справи без його участі.

У відповідності до положень ч.4 ст. 128 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності предсьтавника відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 210», д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно долученої до справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР №650037, яка винесена 05 серпня 2017 року заступником командира роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, вбачається, що гр. ОСОБА_1 05 серпня 2017 року близько 15.40год., керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 210», д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вул.Беринди пр.Свободи в м. Львові, здійснив проїзд на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 Правил дорожнього руху України. За вказане правопорушення заступником командира роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00грн.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ст. 11 цього Кодексу адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З пояснень позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що коли він керував своїм транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 210», д.н.з. НОМЕР_1, і почав маневр на пересікання перехрестя просп. ОСОБА_2 вул. Беринди в м. Львові, то мигав зелений сигнал світлофора. Про те, що вже включився жовтий сигнал світлофора він, позивач, не зауважив, та навіть якби побачив і різко зупинився, то така зупинка сталась би на пішохідному переході або на трамвайних коліях і могла б спричинити зіткнення з транспортним засобом, який рухався позаду і також перетнув за ним вищевказане перехрестя.

Вищевказані пояснення позивача ОСОБА_1 підтверджуються відеоматеріалами, які містяться на долученому до справи DVD-R диску. Який було переглянуто в судовому засіданні.

Приписами ст. 17 КУпАП визначено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до положень ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта власних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є підставний та в цій частині підлягає до задоволення.

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 в частині визнання дій працівника поліції незаконними, то в цій частині вимоги, на думку суду, задоволенню не підлягають, оскільки при розгляді справи встановлено, що в той момент, коли автомобіль позивача перетинав вищевказане перехрестя, то вже включився жовтий сигнал світлофора та, у звязку з цим, працівник поліції мав підстави вважати, що має місце адміністративне правопорушення, а особа, яка його вчинила, підлягає адміністративній відповідальності.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 10, 69, 70, 71, 138, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР №650037, яка винесена 05 серпня 2017 року заступником командира роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (чотириста двадцять пять гривень) за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_4