Справа № 823/921/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про встановлення способу виконання постанови суду

м. Черкаси

19 жовтня 2017 року Справа № 823/921/17

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної екологічної інспекції у Черкаській області про заміну способу і порядку виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 у справі № 823/921/17 за позовом Державної екологічної інспекції у Черкаській області до дочірнього підприємства "Черкаситорф" державного підприємства "Київторф" про застосування заходів реагування

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 823/921/17 за позовом Державної екологічної інспекції у Черкаській області до дочірнього підприємства "Черкаситорф" державного підприємства "Київторф" про застосування заходів реагування.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2017, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2017, вказаний адміністративний позов задоволено повністю, застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду шляхом заборони виробничої діяльності дочірнього підприємства "Черкаситорф" державного підприємства "Київторф" на відкритому складі з пересипки торфу з ділянок видобутку сировини (торфу) "Ірдинь-1" та "Ірдинь-2" за адресою: Черкаська область, Черкаський район, адміністративні межі смт. Ірдинь.

У відповідності до вимог ст. 254 КАС України, постанова Черкаського окружного адміністративного суду набрала законної сили 25.09.2017.

11.10.2017 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшла заява Державної екологічної інспекції у Черкаській області, в якій остання просить змінити спосіб і порядок виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 у справі №823/921/17 та покласти обов'язок по здійсненню контролю щодо заборони виробничої діяльності дочірнього підприємства "Черкаситорф" державного підприємства "Київторф" на відкритому складі з пересипки торфу з ділянок видобутку сировини (торфу) "Ірдинь-1" та "Ірдинь-2" адресою: Черкаська область, Черкаський район, адміністративні межі смт. Ірдинь на Державну екологічну інспекцію у Черкаській області.

Судове засідання щодо розгляду вищезазначеної заяви призначено на 19.10.2017 о 09год. 00хв. під головуванням судді Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися.

Згідно ч. 2 ст. 263 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення заявленого у заяві питання по суті, суд зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Черкаського окружного адміністративного суду набрала законної сили 25.09.2017 та звернута до виконання Державною екологічною інспекцією у Черкаській області.

Однак, згідно повідомлення державного виконавця Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Нагорнюк С.В. від 18.09.2017 постанова суду у справі № 823/921/17 від 02.08.2017 про застосування заходів реагування шляхом заборони виробничої діяльності дочірньому підприємству "Черкаситорф" державного підприємства "Київторф", повернута без прийняття до виконання у зв'язку з визнанням боржника банкрутом та відкриттям ліквідаційної процедури (постанова Господарського суду Черкаської області від 26.09.2016 № 925/859/16).

За інформацією єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Господарського суду Черкаської області від 26.09.2016 № 925/859/16, набрала законної сили 26.09.2016, якою визнано дочірнє підприємство "Черкаситорф" державного підприємства "Київторф" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404 від 02.06.2016, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 даного Закону унормовано, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"(ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Однак, у відповідності до вимог п. 3 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, якщо боржника визнано банкрутом.

Таким чином, під час виконання вказаного судового рішення з'ясувалась наявність обставини, що перешкоджає його виконанню, що і стало підставою для звернення позивача із відповідною заявою.

Вирішуючи питання про встановлення способу виконання вказаної постанови суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Частиною 1 статті 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Задовольняючи позов у справі № 823/921/17 судом не було встановлено спосіб виконання постанови, оскільки суд виходив з того, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства України, компетенцію, як уповноваженого органу здійснювати виконання рішень судів віднесено до повноваження ДВС.

Разом з цим, зі змісту резолютивної частини постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 у справі № 823/921/17 очевидним є те, що відповідач має припинити виробничу діяльність на відкритому складі з пересипки торфу з ділянок видобутку сировини (торфу) "Ірдинь-1" та "Ірдинь-2" за адресою Черкаська обл., Черкаський район, адміністративні межі смт. Ірдинь.

Як вбачається, з ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Указом президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011 затверджено положення про Державну екологічну інспекцію України, яким встановлено, що Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Державна екологічна інспекція у Черкаській області здійснює свої повноваження відповідно до "Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі", затвердженного наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 04.11.2011 № 429, Положення про Державну екологічну інспекцію у Черкаській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 року № 136.

До повноважень Державної екологічної інспекції у Черкаській області, відповідно до підп."г" 4.2 п. 4 положення, віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, про використання та охорону земель, зокрема наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин.

Також, відповідно ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У справі "Афанасьєв проти України" (Afanasyev v. Ukraine, № 38722/02, рішення від 5 квітня 2005 року) ЄСПЛ наголосив, що "стаття 13 Конвенції гарантує доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі" (§75). У справі "Іванов проти України" (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine, № 40450/04) ЄСПЛ уточнив: "Зміст зобов'язань Договірних держав за статтею 13 Конвенції залежить від характеру поданої заявником скарги; "ефективність" "засобу юридичного захисту" у значенні цієї статті не залежить від визначеності сприятливого для заявника результату. Водночас засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством" (§64). Розгорнуте тлумачення положень статті 13 Конвенції щодо скарг про невиконання рішень національних судів ЄСПЛ дав у справі "Бурдов проти Росії (№ 2) (Burdov v. Russia (no. 2), N 33509/04, рішення від 15 січня 2009 року): "Якщо йдеться саме про справи стосовно тривалості проваджень, найефективнішим рішенням є запровадження засобу, який би прискорював провадження і не допускав би надмірно тривалого провадження у справі... Так само й у справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Однак, якщо судове рішення винесене проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів… : тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції" (§98).

Таким чином, органи державної влади, у тому числі суд, мають використовувати будь-які передбачені законом засоби, які здатні забезпечити виконання судового рішення, протягом розумного строку.

Одночасно суд зазначає, що абзацом другим ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Також частиною третьою статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Окрім того, згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2017 року - 1600 грн.

Пунктом 6 ч. 3 таблиці ставок судового збору, визначено розмір сплати судового збору, а саме за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, встановлено ставку судового збору - 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (1600 грн.*0,3=480 грн.)

Таким чином, оскільки Державна екологічна інспекція у Черкаській області не звільнена від сплати судового збору, і не сплатила його при зверненні до суду з заявою, тому останній необхідно стягнути з заявника.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 254, 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Державної екологічної інспекції у Черкаській області про заміну способу і порядку виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 у справі № 823/921/17 за позовом Державної екологічної інспекції у Черкаській області до дочірнього підприємства "Черкаситорф" державного підприємства "Київторф" про застосування заходів реагування - задовольнити.

Встановити спосіб виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 у справі № 823/921/17 за позовом Державної екологічної інспекції у Черкаській області до дочірнього підприємства "Черкаситорф" державного підприємства "Київторф" про застосування заходів реагування, поклавши обов'язок по здійсненню контролю щодо заборони виробничої діяльності дочірнього підприємства "Черкаситорф" державного підприємства "Київторф" на відкритому складі з пересипки торфу з ділянок видобутку сировини (торфу) "Ірдинь-1" та "Ірдинь-2" адресою: Черкаська область, Черкаський район, адміністративні межі смт. Ірдинь на Державну екологічну інспекцію у Черкаській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Черкаській області (ідентифікаційний код - 38030602) на користь Державного бюджету України - 480 (чотириста вісімдесят) грн. судового збору.

Копію ухвали направити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена через Черкаський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст ухвали виготовлено 23.10.2017