Справа № 817/1178/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Недашківська К.М.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА
іменем України

"19" жовтня 2017 р. Справа № 817/1178/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Шидловського В.Б.
суддів: Мацького Є.М.
Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

представника позивача Блішун І.М.,
представника відповідача Ольховця О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "11" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинення певних дій ,
ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року до Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд зобов`язати відповідача видати наказ по стройовій частині, яким виключити позивача, звільненого наказом Міністерства оборони України від 25.07.2017 № 501 (по особовому складу) з військової служби у запас за підпунктом "а" (у зв`язку з закінченням строку контракту), із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з дня, наступного за днем закінчення відпустки.
Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.
Зобов`язано командира Військової частини НОМЕР_1 видати наказ по стройовій частині, яким виключити полковника ОСОБА_1 , звільненого наказом Міністра оборони України від 25 липня 2017 року № 501 (по особовому складу) з військової служби у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту), із списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 12 серпня 2017 року, відповідно до пункту 2.9 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 26 травня 2014 року № 333.
Не погоджуючись з прийнятою постановою Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу 31.07.1992. Після закінчення Одеського ВВОУ, з червня 1996 року позивач проходив військову службу на офіцерських посадах у військових частинах НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_1 .
Із лютого 2015 року по даний час ОСОБА_1 перебуває на посаді начальника управління розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 у військовому званні полковник (а.с.36).
За період проходження служби мав більше 60 заохочень та лише декілька стягнень (а.с.39-63), по службі характеризується позитивно (а.с. 68), брав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції, є ветераном військової служби - учасником бойових дій (а.с.18-19).
У червні та серпні 2015 року, після поранення в зоні проведення АТО, позивач був госпіталізований до державної лікарні Республіки Греція, де йому проведено 2 операційних втручання (а.с. 22-23, 71-82).
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ №0408543 від 05.01.2016 позивачу встановлено III групу інвалідності (а.с. 21).
У зв`язку із погіршенням стану здоров`я, пов`язаного з пораненням, для проведення обстежень та огляду в державній лікарні Асаліліо міста Вула Республіки Греція, ОСОБА_1 вибув у щорічну основну відпустку за 2017 рік з 15 червня по 15 липня 2017 року з правом виїзду за кордон до Республіки Греція (а.с. 29).
У зв`язку із численними обстеженнями та підготовкою до ще однієї операції, позивач вимушений був взяти другу частину щорічної основної відпустки з 17 липня по 1 серпня 2017 року, а з 2 по 11 серпня - відпустку за сімейними обставинами та з інших поважних причин (а.с. 29-31).
Згідно із § 2 Наказу Міністра оборони України від 25 липня 2017 року № 501 (по особовому складу) полковника ОСОБА_1 , начальника управління розвідки штабу управління оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України, звільнено з військової служби у запас за підпунктом "а" ч.6 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (у зв`язку із закінченням строку контракту).
Витяг з зазначеного наказу був отриманий військовою частиною 28 липня 2017 року (вх.№ 3312) (а.с. 20).
При вибутті у відпустку, позивач здав посаду начальника управління розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_2 , що підтверджується обхідним листом позивача та рапортом полковника ОСОБА_2 (а.с. 37-38).
07.08.2017 через свого представника позивач звернувся з рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 , у якому просив реалізувати наказ Міністра оборони України та на підставі пункту 2.9 зазначеної вище Інструкції з організації обліку особового складу ЗС України, прийняти наказ про його виключення зі списків частини (а.с. 14).
Судом встановлено, що станом на 07.08.2017, після огляду позивача та обстеження лікарями державної лікарні Асаліліо міста Вула Республіки Греція, виникла нагальна необхідність у проведенні операційного втручання, яке заплановане на 14.08.2017 саме в зазначеній лікарні, а відтак повернутись на даний час до м.Рівне у позивача можливості немає.
Листом від 08.08.2017 за вих. № 501/5224 відповідач відмовив у винесенні наказу, мотивувавши свої дії відсутністю правових підстав (а.с. 15).
Не погодившись із даною відмовою позивач за захистом своїх прав звернувся до суду.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Питання проходження військової служби регулюються Законом України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок та військову службу", а також Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яке затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, Інструкцією з організації обліку особового складу ЗС України, затвердженою Наказом МО України від 26.05.2014 № 333 і зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 12.06.2014 за №611/25388.
Так, у відповідності до ч.4 ст.2 Закону України № 2232-XII, одним з видів військової служби є військова служба за контрактом осіб офіцерського складу.
Підстави для звільнення з військової служби осіб, які проходять військову службу за контрактом, передбачені ч.6 ст.26 зазначеного Закону, та однією із них є пункт а.) у зв`язку із закінченням строку контракту.
Зі змісту пункту 242 Положення № 1153/2008 слідує, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживанн. Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
З матеріалів справи слідує, що позивач був звільнений з військової служби на підставі пункту "а" ч.6 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (у зв`язку із закінченням строку контракту), що підтверджено відповідним витягом з Наказу МО України, який надійшов у військову частину 28 липня 2017 року (вх. №3312) (а.с.20).
ОСОБА_3 , яка діяла як представник позивача на підставі завіреної 10 липня 2017 року секретарем Посольства України у Грецькій Республіці довіреності, 07.08.2017 подала рапорт з клопотанням про виключення зі списків особового складу військової частини з дня, наступного за днем закінчення відпустки, тобто з 12 серпня 2017 року, а відтак фактично погодилася на звільнення позивача без проведення усіх необхідних розрахунків.
У відповідності до пункту 2.9 Інструкції, виключення із списків особового складу військової частини проводиться наказом по стройовій частині в такі строки: офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, яким при звільненні з військової служби надано відпустку, - з дня, наступного за днем закінчення відпустки.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач внаслідок поважної причини - хвороби та перебування у лікувальному закладі за межами України позбавлений можливості своєчасно прибути у військову частину після закінчення строку відпустки, тобто 12 серпня 2017 року, а відтак підстав для обліку його, як тимчасово відсутнього, та відмови у прийнятті наказу про виключення зі списків особового складу частини у відповідача не було.
Сторонами не заперечується, що позивач дійсно отримав поранення під час проведення АТО, був прооперований за кордоном та є інвалідом ІІІ групи та на даний час проведення повторної операції позивачу є необхідністю.
Колегія суддів зазначає, що право особи на захист свого життя та здоров`я передбачено ст.27 Конституції України.
Відповідно до абзацу 2 та 6 ч.1 ст.11 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців - обов`язок командирів (начальників). Військовослужбовці, учасники бойових дій та прирівняні до них особи, особи, звільнені з військової служби, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції чи виконували службово-бойові завдання в екстремальних (бойових) умовах, в обов`язковому порядку повинні пройти безоплатну психологічну, медико-психологічну реабілітацію у відповідних центрах з відшкодуванням вартості проїзду до цих центрів і назад.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що пункт 2.9 Інструкції не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки позивач вибув у відпустку ще до надходження наказу Міністра оборони України про звільнення позивача з військової служби та зазначає, що намагання командування військової частини забезпечити виконання формальної вимоги щодо необхідності повернення військовослужбовця у частину після закінчення відпустки, є непропорційним у порівняння з порушення Конституційного права на охорону здоров`я позивача, який є громадянином України та який отримав порання саме під час захисту суверенітету держави Україна.
З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що командування частини зобов`язане вжити заходів щодо захисту прав військовослужбовця, відносно якого Міністром оборони України прийнятий наказ про звільнення з військової служби, шляхом прийняття наказу про виключення зі списків особового складу частини, та не вчиняти дії, які змушують позивача після закінчення відпустки витрачати час та кошти на повернення до військової частини, позбавляють його права на отримання при звільненні передбаченої ч.2 ст.15 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразової грошової допомоги, чим фактично перешкоджають проведенню лікування, яке потребує значних матеріальних ресурсів та невідкладного хірургічного втручання.
Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "11" серпня 2017 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" жовтня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу: Військова частина НОМЕР_1

АДРЕСА_2 - представнику позивача Блішун І.М. АДРЕСА_3 - ,