Справа № 821/2137/15-а
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/2137/15-а
10 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Васильєва В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

прокурорів - Кравченка М.А., Хамідової Е.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Херсонської області про визнання дій протиправними та скасування висновку,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до прокуратури Херсонської області (далі - відповідач), в якому просить визнати дії посадових осіб відповідача по складанню висновку службового розслідуваннявід 02.06.2015 за фактом начебто отримання 23.05.2015 неправомірної вигоди протиправним та скасувати цей висновок.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Наказом Генерального прокурора України № 1675к від 11.12.2014 призначений на посаду прокурора Генічеського району Херсонської області. Розпорядженням в.о. прокурора Херсонської області від 25.05.2015 № 83 було призначено службове розслідування за фактом отримання 23.05.2015 неправомірної вигоди, за результатами якого складено Висновок від 02.06.2015 року про звільнення з займаної посади та органів прокуратури з позбавленням класного чину "радник юстиції".

Позивач вважає даний висновок протиправним, незаконним та таким, що суперечить Конституції України, законам України, п. 1.3, п. 6.2.10, п. 6.2.12, п. 6.2.13 та п. 7.7 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генерального прокурора України № 104 від 24.09.2014 року (далі - Інструкція № 104), оскільки посадовими особами прокуратури не повно та не всебічно з'ясовані всі обставини начебто вчинення кримінального правопорушення та не здійснено всіх заходів направлених на встановлення наявності/відсутності в діях проступку, так як факти, зазначені у висновку, не відповідають дійсності. Зазначає, що працівниками прокуратури було встановлено ліміт часу, що позбавило позивача можливості повно та всебічно ознайомитись із висновком, а у отриманні його копій - було відмовлено. Крім того, копії матеріалів, на підставі яких відповідач дійшов висновку про доведеність вини позивача не були надані. В порушення вимог Інструкції № 104 в Висновку не зазначено які саме положення Присяги працівника прокуратури і вимог кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури порушені, що позбавило права на захист, гарантоване ст. 63 Конституції України. Також, в оскаржуваному висновку відповідачем не були встановлені обставини, що пом'якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності позивача, не врахована характеристика та ставлення до виконання службових обов'язків.

В судовому засіданні позивач наголошував на тому, що в матеріалах даної адміністративної справи містяться, надані відповідачем, всі докази та документи з кримінального провадження стосовно обвинувачення позивача, що не може бути прийнятним, оскільки будь яка підозра у вчиненні кримінального правопорушення носить ймовірний характер, доки вина особи не буде встановлена обвинувальним вироком, а тому висновок службового розслідування на даних документах ґрунтуватися не може.

Враховуючи зазначене, просить позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечують. Зазначають, що метою проведення службового розслідування є не з'ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, а швидке, всебічне, повне та неупереджене з'ясування обставин, за яких скоєно ганебні вчинки, виявлення причин і умов, що їм сприяли, зміцнення службової дисципліни та попередження правопорушень серед особового складу.

Зазначають, що в ході службового розслідування було опитано працівників прокуратури та інших осіб, які були обізнані щодо обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування. Одержано від них письмові пояснення, вивчено матеріали та процесуальні документи кримінального та наглядових проваджень. За результатами чого встановлено факт позаслужбових стосунків ОСОБА_1 з адвокатом ОСОБА_2 з метою отримання незаконної неправомірної вигоди.

Повністю необґрунтованими вважають доводи позивача про встановлення йому ліміту часу на ознайомлення з Висновком, оскільки його особистий надпис про ознайомлення Висновком це спростовують.

Стверджують, що приписи Інструкції № 104 при проведенні службового розслідування відповідачем виконані та дотримані в повному обсязі, а тому висновок є законним та правомірним.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 1998 року ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури України.

04.02.2011 прийняв Присягу працівника прокуратури, а 29.12.2012 ознайомлений з положеннями Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури.

Наказом Генерального прокурора України № 1675к від 11.12.2014 ОСОБА_1 призначено прокурором Генічеського району Херсонської області.

Розпорядженням виконуючого обов'язки прокурора Херсонської області від 25.05.2015 № 83 призначено проведення службового розслідування за фактом отримання 23.05.2015 прокурором Генічеського району Херсонської області ОСОБА_1 неправомірної винагороди.

За результатами службового розслідування затверджено Висновок від 02.06.2015, відповідно до якого встановлено факт протиправних дій ОСОБА_1, порушення ним Присяги працівника прокуратури України, вимог Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури. Зазначено, що ОСОБА_1 вчинено проступок, що порочить працівника прокуратури, рекомендовано виконуючому обов'язки прокурора Херсонської області направити подання Генеральному прокурору України про його звільнення з займаної посади та органів прокуратури з позбавленням класного чину "радник юстиції".

Приводом для проведення службової перевірки стали обставини, відповідно до яких ОСОБА_1 вступив у позаслужбові стосунки з адвокатом ОСОБА_2 з метою отримання незаконної вигоди від підозрюваних ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000211.

Як слідує з Висновку, відповідно до повідомлення про підозру від 24.05.2015, ОСОБА_1 23 травня 2015 року у салоні автомобіля, яким він керував, у м. Херсоні, діючи умисно, з корисливих мотивів одержав від адвоката ОСОБА_2, яка є захисником підозрюваного за ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_4, неправомірну вигоду у розмірі 3 тис. дол. США за передачу кримінального провадження за підслідністю до м. Києва та сприяння у поверненні вилученого автомобіля. ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, яку далі перекваліфіковано на ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 364 КК України.

Кошти в сумі 3 (три) тис. дол. США були вилучені відповідно до протоколу обшуку з салону зазначеного автомобіля.

Підстави та порядок проведення службового розслідування (перевірки) стосовно прокурорсько - слідчих працівників визначаються Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генерального прокурора України № 104 від 24.09.2014 року.

Так, згідно з підпунктами 2.1.2, 2.1.12 пункту 2.1 Інструкції № 104, підставою для проведення службового розслідування (перевірки), може бути скоєння працівниками прокуратури корупційного правопорушення, інші грубі порушення закону, трудової та виконавської дисципліни, Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури.

Згідно з пунктом 1.4 ч. 1 Інструкції № 104, службові розслідування (перевірки) проводяться незалежно від проведення стосовно працівників прокуратури досудового розслідування у кримінальних провадженнях, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, наявність кримінального провадження відносно позивача, вилучення коштів з його автомобіля, повідомлення про підозру у скоєнні посадового злочину були достатніми підставами для прийняття розпорядження про проведення службового розслідування за фактом вчинення корупційного правопорушення прокурором Генічеського району Бриковим М.В. (т.1 а.с. 21)

Посилання позивача на наявність в матеріалах службового розслідування документів з кримінального провадження, суд не вважає визначальним, оскільки в даному випадку цей факт жодним чином не впливає на перевірку обґрунтованості підстав для службового розслідування та його висновків. Суд вважає, що комісія вправі отримувати і давати оцінку будь яким доказам та фактам, які встановлені як ними так і наявні в матеріалах кримінального провадження. Жодних заборон, щодо можливості використання документів з матеріалів кримінального провадження не має. Крім того, підставою для службового розслідування саме і став факт оголошення підозри позивачу у вчиненні злочину, протокол обшуку та інші документи з кримінального провадження.

Проаналізувавши всі матеріали службового розслідування, в тому числі пояснення адвоката ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1, інших посадових осіб та матеріали, які характеризують позивача, суд приходить до висновку, що службове розслідування було розпочато та проведено у відповідності до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України № 104 (т.1 а.с .21-168).

Суд погоджується з висновками розслідування, а саме, що своїми діями ОСОБА_1 порушив Присягу працівника прокуратури, приписи Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, оскільки вступив у позаслужбові стосунки з адвокатом з метою отримання неправомірної вигоди.

Так, за приписами статті 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури працівник прокуратури не має права використовувати своє службове становище в особистих інтересах або в інтересах інших осіб. Працівнику прокуратури слід уникати особистих зв'язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків, скомпрометувати високе звання працівника прокуратури, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс.

Частиною третьою ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор зобов'язаний неухильно додержуватися Присяги прокурора. За порушення Присяги прокурор несе відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 46-2 зазначеного закону, прокурори підлягають звільненню з органів прокуратури, у тому числі з позбавленням класного чину, також у таких випадках, зокрема, порушення Присяги працівника прокуратури чи відмови від її прийняття; притягнення до відповідальності згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України.

З аналізу Висновку службового розслідування вбачається, що у ході службового розслідування було з'ясовано наявність (відсутність) питань, які передбачено вимогами п. 8 Інструкції № 104, в тому числі обставини події, у зв'язку з якою проводиться розслідування чи перевірка (час, місце, спосіб, наслідки), правомірність дій чи бездіяльності працівника, що призвело до події, наявність у діянні ознак дисциплінарного проступку чи адміністративного чи кримінального правопорушення, що дискредитують як працівника прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури, характеристика позивача, характер і розмір завданих збитків, наявність відібраних пояснень, а також посилання на проведення профілактично-виховних заходів з працівниками прокуратури щодо необхідності дотримання Кодексу професійної етики та Присяги працівників прокуратури (том 1 а.с. 154-165).

Так, висновком встановлено, що вказана подія набула негативного суспільного резонансу та завдала шкоди авторитету органів прокуратури України.

Відтак, посилання позивача на поверхневість службового розслідування та неповне встановлення всіх обставин не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що прокуратурою Херсонської області при проведенні службового розслідування дотримано всіх вимог Інструкції № 104 та закону з метою всебічного встановлення обставин події.

В судових засіданнях позивач неодноразово просив суд зупинити провадження у даній справі до винесення вироку в кримінальному провадженні за його обвинуваченням.

Суд зазначає, що відсутність або наявність в діях позивача складу злочину, не є предметом розгляду в цій справі, а кримінальна справа, що слухається в загальному суді відносно позивача, не може свідчити про відсутність підстав для проведення службового розслідування, оскільки такою перевіркою встановлюється наявність чи відсутність проступку, порушення Присяги чи професійної етики, а не наявність/відсутність складу злочину. Ці ж обставини не перешкоджають також прийняттю рішення у даній справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав суду письмові докази про внесення відомостей до ЄРДР по його заяві щодо вчинення злочину посадовими особами Генеральної прокуратури ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 при проведенні кримінального провадження відносно нього як на обставини, що свідчать про обґрунтованість його позовних вимог (т.2 а.с.112-134).

Як вже було зазначено, наявність кримінального провадження відносно позивача, чи посадових осіб Генеральної прокуратури, не є обставиною, що унеможливлювала б призначення та проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1

Посилання позивача в своїх обґрунтуваннях на можливе винесення судом відносно нього виправдовувального вироку та обвинувального відносно інших осіб може бути підставою для перегляду судових рішень винесених до цього.

Крім того, за наявності виправдовувального вироку, позивач має право на відшкодування матеріальної, моральної шкоди, поновлення на роботі у відповідності до чинного законодавства України, незалежно від оскаржуваного ним Висновку службового розслідування та цього рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що суб'єктом владних повноважень доведено правомірність та законність Висновку, прийнятого за результатами службового розслідування, а тому не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161-163 КАС України, суд,

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20 жовтня 2017 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 12.3.