Справа № 804/9031/16
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2017 рокусправа № 804/9031/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.07.2016 року №31535-13.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 року скасувати, та винести нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 18.12.2015 року є власником легкового транспортного засобу, а саме автомобілю TOYOTA LAND CRUISER 200, універсал-В, чорного кольору, об'єм двигуна 4461 куб.см, номер шасі НОМЕР_2, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3.

20.07.2016 року Нікопольською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення №31535-13, яким ОСОБА_1 визначено до сплати податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.8 Податкового кодексу України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Положеннями ст.10 Податкового кодексу України визначено, що до місцевих податків належить зокрема податок на майно.

Згідно п.265.1 ст.265 Податкового кодексу України, податок на майно складається зокрема з транспортного податку.

Відповідно до п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України , платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Приписами п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України ( у редакції яка діяла станом на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до п.267.4 ст.267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що нарахування транспортного податку здійснюється за умови наявності у особи власного легкового автомобіля з року випуску якого минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість якого становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року

В свою чергу, станом на 01.01.2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378.00 грн., у зв'язку з чим, для віднесення легкового автомобіля до об'єкта оподаткування транспортним податком, його середньоринкова вартість має перевищувати 1033500.00 грн. (750*1378.00 грн.).

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач є власником автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, універсал-В, чорного кольору, об'єм двигуна 4461 куб.см, номер шасі НОМЕР_2, 2015 року випуску.

В свою чергу, як вбачається з наданого податковим органом розрахунку з сайту Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, середньоринкова вартість транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, 4.5, внутрішнього згорання, 2015 року випуску становить 1426000.00 грн.

Отже, з зазначеного вбачається, що транспортний засіб Позивача був об'єктом оподаткування податком транспортного податку у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, а Позивач в свою чергу виступає належним платником вказаного податку.

При цьому, посилання апелянта на встановлення оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням податкового обов'язку не на 2016 рік, а на 2017 рік, оскільки за приписами п.п.267.6.2 п. 267.2 ст.267 Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення-рішення про сплату податку надсилаються до 1 липня базового податкового (звітного) періоду, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення датоване 20.07.2016 року, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки приписами Податкового кодексу України не визначено нарахування платникам податків податкового зобов'язання звітного періоду на наступний податковий період з огляду на не направлення податкового повідомлення-рішення до 1 липня звітного періоду.

Також, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що помилкове відображення в графі "податковий період" строку сплати податкового зобов'язання, не має наслідком зміни податкового періоду, оскільки він визначається не податковим повідомленням - рішенням, а підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України та дорівнює календарному року. Таке порушення в оформленні податкового повідомлення-рішення не впливає на зміст рішення відповідача та не спростовує правомірність визначення позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку у 2016 році.

Отже, аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості нарахування Позивачу транспортного податку за 2016 рік та як наслідок прийняття податкового повідомлення-рішення від 20.07.2016 року №31535-13

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко