Справа № 766/16855/16-а
Суддя: Прохоренко В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Хорунжого Сергія Анатолійовича про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтував тим, що 30.10.2016 року відносно нього інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП Хорунжий С.А. винесено постанову ДР № 152698 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанова мотивована тим, що він керуючи транспортним засобом 30.10.2016 року о 17:30 год. в м. Херсоні по вулиці Кулика здійснив зупинку ближче 30 метрів від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим ПДР України та при перевірці документів не пред'явив полісу обов'язкового цивільного страхування наземних транспортних засобів чим порушив п.п.2.1.Г ПДР України. Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки порушення правил дорожнього руху та адміністративного правопорушення він не скоював, в його діях відсутня сама подія адміністративного правопорушення. Розгляд справи було проведено упереджено з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його відповідальності. Просить визнати протиправними дії інспектора та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував про задоволення позовних вимог, зазначив, що постанову було винесено на підставі та в межах чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП Хорунжим С.А. було винесено постанову ДР № 152698 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 122 та ч . 1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначив в судовому засіданні позивач свою незгоду з обставинами, позивач обґрунтовує тим, що він не керував транспортним засобом, а лише знаходився в автомобілі його знайомого.

Згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п.2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки,відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем по справі не було надано доказів на підтвердження встановленого за допомогою технічного приладу адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем.

Між тим, в порушення ст.71 КАС України, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, який заперечував проти позову, не навів доводів та не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення.

Разом з цим, оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 384 КУпАП право закриття провадження покладено на орган (посадову особу), яка виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення, а адміністративний суд тільки перевіряє на правомірність винесену таким органом постанову, тому позовні вимоги в частин закриття провадження у справі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем, який заперечував проти позову, не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не наведено доводів та не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд дійшов висновку, що дії інспектора щодо складення оспорюваної постанови є неправомірними, а постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 4, 8, 9, 11, 70-72, 86, 158-160, 161-163, 171-2 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії інспектора 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Херсоні Хорунжого С.А. щодо складання постанову серії ДР № 152698 від 30.10.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у розмірі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП - неправомірними.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 152698 від 30.10.2016 року, винесену інспектором 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Херсоні Хорунжого С.А. за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В решті позову відмовити

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з моменту проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В.Прохоренко