Справа № 332/1135/17(2-а/332/51/17)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2017 рокусправа № 332/1135/17(2-а/332/51/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2017 р.

у справі № 332/1135/17(2-а/332/51/17)

за позовом ОСОБА_1

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, в якому просить визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови в призначенні пенсії, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 р.р; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити пенсію за віком з 24 березня 2017 року відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та провести відповідні виплати.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1, пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015 та 2016 роки; зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити, ОСОБА_1, пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та провести відповідні виплати, з 24 березня 2017 року; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Сторони до суду не з'явилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що позивач є пенсіонером та з 15.01.20017 року отримувала пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

24.04.2017 року, досягнувши пенсійного віку, ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом відповідача № 86/Л-8 від 10.04.20174 року відмовлено в призначені пенсії у відповідності в призначені пенсії у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Та повідомило, що позивач отримую пенсію за вислугою років, а при переході на пенсію за віком, останню буде розраховано із застосовуванням показника середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік (абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» при переході з одного виду пенсії на інший), що для нього є недоцільним, та порадило у разі незгоди звертатися до суду.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком і при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону .

Отже, у даній справі має місце призначення позивачу іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший враховується заробітна плата (дохід) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, лише за бажанням особи.

Проте, жодних доказів про виявлене позивачем бажання на застосування такого показника відповідачем суду не надано.

Таким чином, оскільки позивач звернулась за призначенням пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вперше у 2017 році, то має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії як це передбачено ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Слід зазначити, що саме таку правову позицію висловлено в Постановах Верховного Суду України від 20.09.2016 року від 29.11.2016 року.

Отже, наведений висновок Верховного Суду України є обов'язковим для відповідача, як суб'єкта владних повноважень, який застосовує у своїй діяльності зазначені нормативно-правові акти.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені обставини справи та висновки суду першої інстанції. Передбачені статтею 202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2017 р. у справі № 332/1135/17(2-а/332/51/17) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлений 20.10.2017 року

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак