Справа № 803/1286/17
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року Справа № 803/1286/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській обл., відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.07.2017 №, зобов'язання внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо відшкодування суми податку на додану вартість за квітень 2017 року у розмірі 603541,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведена документальна позапланова перевірка достовірності нарахування ФОП ОСОБА_3 сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень 2017 року, за наслідками якої складено акт від 04.07.2017 №5680/13-07/НОМЕР_1. В акті перевірки викладено висновки щодо порушень позивачем вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у податковій декларації за квітень 2017 року на суму 603541,00 грн. На підставі даного акту ГУ ДФС у Волинській обл. винесено податкове повідомлення-рішення від 13.07.2017 №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 603541,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) на суму 301770,50 грн.

Позивач не погоджується із даним податковим повідомленням-рішенням та висновками, викладеними в акті перевірки, зокрема, вказує, що відповідач неправильно трактує норми податкового законодавства, пов'язані з придбанням, державною реєстрацією та використанням в господарській діяльності фізичної особи-підприємця транспортних засобів.

При цьому зазначає, що державна реєстрація придбаних транспортних засобів проводилася за позивачем як за фізичною особою, а не як суб'єктом господарювання, оскільки Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388, передбачена державна реєстрація транспортних засобів лише за фізичною або юридичною особою.

У зв'язку з наведеним просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.07.2017 № та зобов'язати ГУ ДФС у Волинській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо відшкодування суми податку на додану вартість за квітень 2017 року у розмірі 603541,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові, просив їх задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні та в наданих письмових запереченнях адміністративний позов не визнав. Суду пояснив, що за результатами проведеної перевірки позивача встановлено завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за квітень 2017 року на суму 603541,00 грн. внаслідок того, що позивачем до складу податкового кредиту були включені суми податку на додану вартість по придбанню в квітні 2016 року автотранспортних засобів, а саме: сідельних тягачів RENAULT PREMIYM 460.19T, реєстраційний номер НОМЕР_2, RENAULT PREMIYM 460.19T, реєстраційний номер НОМЕР_3, RENAULT PREMIYM 460.19T, реєстраційний номер НОМЕР_4, причіпу FRUEHAUF FRANTE, реєстраційний номер НОМЕР_5 та напівпричепів тентових KRONE SD, реєстраційний номер НОМЕР_6, KRONE SD реєстраційний номер НОМЕР_7, які в подальшому були зареєстровані на фізичну особу ОСОБА_3

Зазначив, що до податкового кредиту фізичної особи-підприємця можливе включення сум податку на додану вартість по транспортним засобам, зареєстрованим лише на суб'єкта господарювання (а не на приватну особу) за умови використання в оподатковуваних операціях. За викладених обставин стверджує, що позивачу правомірно зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2017 року на 603541,00 грн. згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, тому просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що в період з 20.06.2017 року по 26.06.2017 року ГУ ДФС у Волинській обл. проведена позапланова документальна перевірка достовірності нарахування ФОП ОСОБА_3 сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень 2017 року.

За результатами даної перевірки складено акт 04.07.2017 №5680/13-07/НОМЕР_1, яким встановлено порушення позивачем підпункту «а» пункту 198.5 статті 198 ПК України, пунктів 200.1, 200.4 «б» статті 200 ПК України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у податковій декларації за квітень 2017 року на суму 603541 грн. Перевіркою також встановлено, що на порушення абзацу 5 пункту 200.12 статті 200 ПК України ФОП ОСОБА_3 відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку у податковій декларації за квітень 2017 року на суму 42684 грн. (а.с.6-18).

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Волинській обл. 13.07.2017 року винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2017 року на 603541,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 301770,50 грн. (а.с.5), а також податкове повідомлення-рішення №, яким відмовлено в бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість в сумі 42684 грн. та яке позивачем не оскаржується (а.с.51).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи, зокрема, з акту перевірки вбачається, що висновки податкового органу про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2017 року на суму 603541,00 грн. ґрунтуються на тому, що у податковій звітності з ПДВ за вказаний період у податкових зобов'язаннях не відображено суму ПДВ 603541,00 грн. за наслідками операцій з придбання автотранспортних засобів, що зареєстровані на фізичну особу, а не на суб'єкта господарювання.

Так, судом встановлено, що до податкового кредиту декларації з ПДВ за квітень 2017 року позивачем включено суми ПДВ, сплачені при ввезенні транспортних засобів на митну територію України за наступними ВМД:

№20509/2017/010257 від 27.04.2017 року, за якою імпортовано тягач сідельний б/в марки «RENAULT» (модель PREMIUM 460.19Т), 2012 року випуску, шасі НОМЕР_8, та сплачено ПДВ митним органам в сумі 134910.48 грн. (а.с.44);

№205090/2017/010243 від 26.04.2017 року, за якою імпортовано тягач сідельний б/в марки «RENAULT» (модель PREMIUM 460.19Т), 2012 року випуску, шасі НОМЕР_9, та сплачено ПДВ митним органам в сумі 128961,05 грн. (а.с.41);

№205090/2017/010244 від 26.04.2017 року, за якою імпортовано тягач сідельний б/в марки «RENAULT» (модель PREMIUM 460.19Т), 2012 року випуску, шасі НОМЕР_10, та сплачено ПДВ митним органам в сумі 146075,58 грн. (а.с.38);

№205090/2017/010251 від 26.04.2017 року, за якою імпортовано причіп тентовий б/в марки «FRUEHAUF» (модель FRANTE), 2012 року випуску, шасі НОМЕР_11 0015, та сплачено ПДВ митним органам в сумі 49208,97 грн. (а.с.35);

№205090/2017/010344 від 27.04.2017 року, за якою імпортовано напівпричіп тентовий б/в марки «KRONE» (модель SD), 2013 року випуску, шасі НОМЕР_12, та сплачено ПДВ митним органам в сумі 70507,29 грн. (а.с.31);

№205090/2017/010344 від 27.04.2017 року, за якою імпортовано напівпричіп б/в марки «KRONE» (модель SD), 2013 року випуску, шасі НОМЕР_13, та сплачено ПДВ митним органам в сумі 73877,33 грн.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

введення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, факт сплати позивачем сум ПДВ при імпорті транспортних засобів підтверджується належними документами, а саме: ВМД, відтак відображення цих сум в складі податкового кредиту відповідного звітного періоду є правомірним.

Разом з тим, суд вважає безпідставними висновки Луцької ОДПІ про порушення ФОП ОСОБА_3 вимог підпункту «а» пункту 198.5 статті 198 ПК України, що призвело до заниження позивачем податкових зобов'язань за квітень 2017 року на суму ПДВ 603541,00 грн., з огляду на таке.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу).

Отже, визначальною ознакою для нарахування платником сум ПДВ у складі податкових зобов'язань є придбання товарів для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування.

Відповідач у акті перевірки зазначає, що в ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_3 не надала документального підтвердження використання придбаних транспортних засобів в операціях, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість. Крім того, ГУ ДФС у Волинській обл. вказує на те, що використання приватним підприємцем в оподатковуваних операціях автотранспортного засобу можливе лише по транспортних засобах, зареєстрованих на суб'єкта господарювання, а не на приватну особу.

Однак, такі висновки податкового органу не відповідають встановленим в ході судового розгляду обставинам справи.

Так, актом перевірки підтверджено той факт, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 здійснює діяльність з надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Як свідчать матеріали справи, позивачем проведено державну реєстрацію придбаних транспортних засобів в органах ДАІ, про що видані відповідні свідоцтва, зокрема:

на напівпричіп тентових «KRONE SD», серії НОМЕР_14 від 28.04.2017 року реєстраційний номер НОМЕР_7 (а.с.29);

на напівпричіп тентових «KRONE SD», серії НОМЕР_15 від 29.04.2017 року реєстраційний номер НОМЕР_6 (а.с.30);

на причіп «FRUEHAUF FRANTE», серії НОМЕР_16 від 29.04.2017 року реєстраційний номер НОМЕР_5 (а.с.34);

на тягач сідельний «RENAULT PREMIYM 460.19T», серії НОМЕР_17 від 28.04.2017 року реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с.37);

на тягач сідельний «RENAULT PREMIYM 460.19T», серії НОМЕР_18 від 28.04.2017 року, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.40);

на тягач сідельний «RENAULT PREMIUM 460.19Т» серії НОМЕР_19 від 28.04.2017 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.43);

У вказаних свідоцтвах власником транспортних засобів є ОСОБА_3

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року (з наступними змінами та доповненнями). Згідно із пунктом 6 цього Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС. Транспортні засоби, що належать фізичним особам-підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Отже, як вбачається зі змісту даної норми, транспортні засоби реєструються за їх власниками (фізичними чи юридичними особами), а реєстрація за фізичними особами-підприємцями не передбачена. Тому у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів не може зазначатися як їх власник фізична особа-підприємець. При цьому відсутність можливості зареєструвати транспортний засіб за фізичною особою-підприємцем не позбавляє права такої особи використовувати автотранспортний засіб в межах господарської діяльності в операціях, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість.

Водночас, матеріалами справи, зокрема, наданими в судовому засіданні представником позивача копіями міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) від 02.06.2017 року, 22.07.2017 року, 09.06.2017 року, від 17.06.2017 року (а.с.46-50) підтверджується, що придбані позивачем транспортні засоби використовуються у її господарській діяльності.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку позивача вимог підпункту «а» пункту 198.5 статті 198 ПК України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) регламентовано статтею 200 Податкового кодексу України.

Згідно з приписами вказаної статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (пункт 200.1).

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (пункт 200.2).

У відповідності до вимог пункту 200.4 статті 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність висновків відповідача щодо завищення ФОП ОСОБА_3 суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у податковій декларації за квітень 2017 року на суму ПДВ 603541,00 грн., а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 13.07.2017 № слід визнати протиправним та скасувати.

Крім того, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення виникала б не необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Оскільки винесеним ГУ ДФС у Волинській області податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2017 № було позбавлено позивача права на бюджетне відшкодування, яке в судовому порядку скасоване як протиправне, суд дійшов висновку про зобов'язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо відшкодування підприємцю суми податку на додану вартість за квітень 2017 року у розмірі 603541,00 грн.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних Головного управління ДФС у Волинській області на користь ФОП ОСОБА_3 слід присудити судовий збір в сумі 9600,00 грн., сплачений відповідно до квитанції №7647 від 25.09.2017 (а.с.2).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області форми «В1» від 13 липня 2017 року №.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Волинській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо відшкодування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 суми податку на додану вартість за квітень 2017 року у розмірі 603541,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 9600,00 грн. (дев'ять шістсот грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 24 жовтня 2017 року.