Справа № 819/150/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8491/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року про розстрочення виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубівецьке» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою від 06 липня 2017 року Тернопільський окружний адміністративний суд задовольнив заяву СГ ТзОВ «Дубівецьке» про розстрочення виконання рішення та ухвалив розстрочити виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року в адміністративній справі № 819/150/17 за позовною заявою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубівецьке» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах шляхом сплати рівними частками по 6000 грн щомісячно протягом десяти місяців до повної сплати заборгованості, починаючи з дня набрання ухвалою законної сили.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що згідно КАС України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Орган Пенсійного фонду вважає, що для надання відстрочення виконання судового рішення повинно бути відкрите виконавче провадження.

Заявник у заяві про розстрочення виконання рішення суду вказує на те, що підприємство не має можливості погасити заборгованість перед Пенсійним фондом України, оскільки у підприємства відсутні на те кошти. Проте, відповідач документально не підтвердив наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, зокрема не надав довідки з банківських установ про відсутність коштів на рахунках чи інші фінансові документи які б свідчили про неплатоспроможність боржника.

З огляду на викладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

31 січня 2017 року Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області звернулось до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубівецьке» (далі - СГ ТзОВ «Дубівецьке»), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 64280,89 грн.

Постановою від 15 травня 2017 року Тернопільський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.

27 червня 2017 року СГ ТзОВ «Дубівецьке» подало до суду заяву про розстрочення виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року, яка мотивована важким фінансовим станом відповідача та тим, що ТзОВ протягом 10 років не здійснює господарської діяльності. Крім того, зазначив, що в червні заявником сплачено частину заборгованості у розмірі 4280, 89 грн.

Ухвалою від 06 липня 2017 року Тернопільський окружний адміністративний суд задовольнив подану заяву та розстрочив виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року в адміністративній справі № 819/150/17 за позовною заявою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубівецьке» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах шляхом сплати рівними частками по 6000 грн щомісячно протягом десяти місяців до повної сплати заборгованості, починаючи з дня набрання ухвалою законної сили.

Задовольняючи заяву відповідача, суд першої інстанції виходив з існування обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, а саме відсутністю грошових коштів у достатній кількості, необхідній для виконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права та є правильними.

Відповідно до частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 263 КАС України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення особа, яка звернулась з відповідною заявою, повинна довести суду наявність підтверджених відповідними доказами виняткових обставин, які можуть бути підставою для відповідно відстрочення чи розстрочення.

При цьому, при вирішенні питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення суд задовольняє таку заяву лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду відповідач зазначив, що вже понад 10 років не здійснює господарської діяльності, кошти на рахунку заявника відсутня, а балансова вартість майна підприємства втричі менша від суми, яку вирішено стягнути на користь позивача. Тому, заявник в даний час не має можливості виконати судове рішення і одразу оплатити всю суму заборгованості. Згідно платіжного доручення № 1200 від 01 червня 2017 року на виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду в справі № 819/150/17 сплачено 4280,89 грн. на відшкодування витрат на виплату пенсій за відповідача по справі сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дубівецьке».

Крім того, згідно долучених відповідачем в суді апеляційної інстанції платіжних доручень від 12 липня 2017 року, від 11 серпня 2017 року, 11 вересня 2017 року та від 10 жовтня 2017 року ТОВ «Дубівецьке», на виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 року, щомісячно сплачує 6000 грн. боргу з відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що наявні в матеріалах справи письмові докази є належними і допустимими, та підтверджують неможливість сплати заборгованості у повному обсязі та виконання судового рішення по даній справі станом на теперішній час, а отже заява про відстрочення виконання судового рішення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року про розстрочення виконання судового рішення у справі № 819/150/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_3

Ухвала в повному обсязі складена 18 жовтня 2017 року.