Справа № 743/1383/17
Суддя: Павленко О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1383/17
Провадження № 2-а/743/151/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі Воєдило О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки, без фіксування технічними засобами, адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про продовження строку затримання,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про продовження строку затримання. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.04.2017 року, громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, примусово видворено за межі території України та задоволено клопотання про затримання з поміщенням відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк 6 місяців. За час перебування в ПТПІ ОСОБА_2із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не звертався. Також позивач зазначає, що для забезпечення примусового видворення відповідача, управління зверулось з листом до Посольства Народної Республіки Бангладеш з метою ідентифікації відповідача та безкоштовного документування його свідоцтвом на повернення в країну походження, проте відповідь на час звернення до суду, на адресу позивача, не надходила. Таким чином, оскільки на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, тому позивач просить продовжити строк затримання відповідача.

Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області одночасно з позовною заявою надіслало заяву, у якій просять розглядати справу без участі представника управління.

В судове засідання громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, надіслав заяву про відмову брати участь в судовому засіданні та заперечення на позов. Суть заперечень зводиться до того, що судове рішення про його видворення, а також позов про продовження строку затримання грунтуються лише на тому, що відповідач не виконав рішення про примусове повернення. Оскаржити рішення про примусове повернення відповідач не мав змоги у зв'язку з тим, що був затриманий 04.04.2017 року, а строк для добровільного виконання рішення наданий до 05.04.2017 року. ОСОБА_2у запереченнях вказує, що не володіє ні українською, ні російською мовами, а тому не зміг звернутися за правовою допомогою протягом однієї доби. Також відповідач зазначає, що позивач не надає йому інформацію про те, які дії були вчинені та які документи зібрані для виконання судового рішення про його видворення. Крім того, твердження позивача про те, що він не має житла є безпідставним, оскільки матеріали справи містять відомості про те, що він був затриманий в квартирі де проживав зі своїми друзями, а твердження про відсутність коштів є безпідставним та не доведеним.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.04.2017 року, громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, примусово видворено за межі території України та задоволено клопотання про затримання з поміщенням відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк 6 місяців.

З матеріалів справи вбачається, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 переданий до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, що підтверджується копією акта приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 12.04.2017 року.

Для забезпечення виконання постановиДзержинського районного суду міста Харкова від 10.04.2017 року про примусове видворення відповідача, Головне управління ДМС України в Харківській області звернулось з листом № 04/3-20726 від 22.08.2017 року до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України, з проханням надати допомогу у придбанні квитка громадянину Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2до країни походження, у зв'язку з тим, що у відповідача відсутні законні джерела для існування, підстави для отримання дозволу на імміграцію або набуття громадянства, проте відповідь на вказаний лист на адресу позивача не надійшла.

Головне управління ДМС України в Харківській області звернулось з листом № 04/3-23371 від 15.09.2017 року до Почесного Консульства Народної Республіки Бангладеш в Україні, у якому просили ідентифікувати громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та безкоштовно документувати його свідоцтвом для повернення на Батьківщину, оскільки зі слів відповідача він не має постійного місця проживання, законного джерела для існування, близьких родичів та паспортного документа, однак відповідь на вказаний лист, до теперішнього часу, позивач не одержав.

Пунктом f ч. 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Затримання особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції, у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, як наголошено в § 164 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 р. у справі "А. та інші проти Сполученого Королівства", буде виправдано до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції. Якщо така процедура не виконується з належною ретельністю, затримання особи перестає бути допустимим відповідно до статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Частиною 7 ст. 183-7 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Аналізуючи положення ст. 183-7 КАС України можна зробити висновок, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом, у випадку якщо строк затримання не закінчився.

Враховуючи те, що згідно постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.04.2017 року по справі № 638/5339/17, відповідач затриманий на строк 6 місяців, тобто до 10.10.2017 року, розгляд справи призначений на 11.10.2017 року о 15:00 год., тобто після закінчення строку затримання, а також те, що адміністративний позов про продовження строку надійшов до суду 09.10.2017 року, що є порушенням строку, визначеного ч. 7 ст.183-7 КАС України, тому суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для продовження строку затриманнягромадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак і про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 106-163, 183-7 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,про продовження строку затримання - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлений 16 жовтня 2017 року.

Головуюча О.В. Павленко