Справа № 444/782/16-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Київ К/800/25024/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Калашнікової О.В., Горбатюка С.А., Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 25 травня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року у справі №876/4956/16 (№444/782/16-а) за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України, третя особа заступник начальника Львівської митниці ДФС України Шокало Володимир Степанович про скасування постанови про порушення митних правил, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС України, третя особа заступник начальника Львівської митниці ДФС України Шокало Володимир Степанович, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову №0806/20910/16 в справі про порушення митних правил від 01 квітня 2016 року у визнанні ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладенню адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500,00 грн.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення до митного органу у строк, установлений законодавством як протиправна бездіяльність, на його думку, не може вважатись триваючим правопорушенням, оскільки ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України вже передбачено момент, з якого правопорушення вважається закінченим (вчиненим), тобто з моменту закінчення строку, відведеного законодавством на доставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення до митного органу. Вважає, що строки притягнення до адміністративної відповідальності слід обчислювати з моменту вчинення правопорушення, а не його припинення. Додатково зазначив, що в протоколі про притягнення до адміністратиної відповідальності має бути вказано місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил, чого зроблено не було.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 25 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що 05.03.2016 року, близько 01 години 00 хвилин у зону митного контролю пункту пропуску „Рава-Руська-Гребенне" митного поста „Рава-Руська" Львівської митниці ДФС, в'їхав автомобіль марки „Volkswagen LT35", реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації Україна, з причепом-платформою реєстраційний номер НОМЕР_2, країна реєстрації Україна, під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який прямував у приватну поїздку з України у Республіку Польщу.

На причепі-платформі знаходився легковий автомобіль марки „Кіа Carnival", реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації Республіка Польща).

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про нього та особу, яка його переміщувала, в ПІК „інспектор-2006" та в ЄАІС Держмитслужби України виявлено, що гр. ОСОБА_1 05.07.2015 року о 13 годині 11 хвилин, через пункт пропуску „Гребенне-Рава-Руська" Львівської митниці ДФС було ввезено на митну територію України автомобіль марки „Кіа Carnival", VIN № НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_5 (країна реєстрація Республіка Польща) та 24.09.2012 року о 06 годині 48 хвилин, через митний пост „Гребенне-Рава-Руська" було ввезено легковий автомобіль марки „Кіа Carnival" VIN НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_7 (країна реєстрації Республіка Польща). Дані транспортні засоби були ввезені без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). Одночасно було встановлено відсутність у ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаних автомобілів станом на 05.03.2016 року. За вказаних обставин, вищевказані транспортні засоби, ввезено позивачем на митну територію України в митному режимі транзит.

По факту перевищення встановленого митним кодексом України строку доставки транспортного засобу до митного органу призначення, 05.03.2016 року старшим державним інспектором ВМО №1 м/п „Рава-Руська" Львівської митниці ДФС Кіт Н.Б. був складений протокол про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України за перевищення граничного строку транзитних перевезень згідно ст.95 МК України №0806/20910/16.

Заступником начальника Львівської митниці ДФС 01 квітня 2016 року винесено постанову в справі про порушення митних правил №0806/20910/16 згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що ОСОБА_1 допустив перевищення встановленого ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу комерційного призначення на десять діб, що є підставою для накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 90 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України), транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.57 ст.4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі;

На підставі ч.2 ст.181 Цивільного кодексу України від 16.01.2003, № 435-IV рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Відповідно п.60 ст.4 МК України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно;

Згідно п.3 ч.1 ст. 93 МК України, - товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту; зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

За правилами ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається:

1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;

2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення);

3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Таким чином, у вищезазначених нормах МК України законодавцем чітко передбачені строки на в'їзд і виїзд транзитних транспортних засобів, а також відповідальність особи за їх порушення.

Відповідно до ст. 460 МК України вчинення порушення митних правил передбачених зокрема, статтею 470, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ст. 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Судами встановлено, що по факту перевищення встановленого митним кодексом України строку доставки транспортного засобу до митного органу призначення, старшим державним інспектором ВМО №1 м/п „Рава-Руська" Львівської митниці ДФС Кіт Н.Б. 05.03.2016 року був складений протокол про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України за перевищення граничного строку транзитних перевезень згідно ст.95 МК України №0806/20910/16.

Заступником начальника Львівської митниці ДФС 01 квітня 2016 року винесено постанову в справі про порушення митних правил №0806/20910/16 згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500,00 грн.

Позивач, в порушення вимог ст.95 МК України, більше ніж на десять діб перевищив строк доставки транспортного засобу, який згідно ст.321 МК України, перебуває під митним контролем та митне оформленням якого не закінчене, про будь-які обставини, які цьому перешкодили, митницю не повідомив, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, внаслідок чого, останнього було законно притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, яка винесена уповноваженою особою (ст.522, 523 МК України), у встановлені строки, з дотриманням вимог територіальної підвідомчості (ст.524 МК України) та відповідно до положень ст.526 МК України.

За встановлених судами обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, оскільки він перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки до митниці транспортного засобу більше ніж на десять діб.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981, визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

У пункті 2 розділу VIII Порядку надано розуміння термінів „документальне підтвердження" та „факт аварії чи дії обставин непереборної сили", а саме: документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно з п. 3 Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно п. 5 Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. При цьому керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

У відповідності до п. 6 Порядку, у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Разом із заявою подаються: документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку; примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд; письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.

За приписами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. При цьому частиною 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Судами встановлено, що позивачем визнано факт не вивезення ним вказаного вище автомобіля та на момент перетину кордону, на підтвердження поломки транспортного засобу марки „Кіа Carnival", VIN № НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_5 (країна реєстрація Республіка Польща) ним було надано до митниці довідку від 05.03.2016 року № 5, акт здачі-прийняття робіт від 05.03.2016 року № 6 видані ФОП „ОСОБА_5".

Позивач до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку транзиту не звертався.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, надані ОСОБА_1 документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, натомість не підтверджують того, що зазначений вище транспортний засіб потребував у ремонті в результаті аварії або дії обставин непереборної сили.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим відхилення судами попередніх інстанцій посилання позивача на пропуск строку притягнення його до відповідальності, з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 Митного кодексу України - не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення цих правопорушень. Суд вважає, що ст. 467 Митного кодексу України не передбачено вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатується приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст. ст. 469, 477- 485 Митного кодексу України.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

При цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Поряд з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01 грудня 2003 року №22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Отже триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Тобто, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Оскільки позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі транзиту 05 липня 2015 року, то кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 15 липня 2015 року, однак позивачем такий обов'язок виконаний не був.

Як встановлено судами, митним органом таке правопорушення виявлене 05 березня 2016 року, при цьому, постанова про порушення митних правил винесена відповідачем 01 квітня 2016 року, тобто в межах піврічного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Колегія суддів дійшла висновку, що позивачем перевищено встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж десять діб, а обставини непереборної сили, які би перешкодили йому виконати вимоги законодавства України, були відсутні, в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, а тому постанова заступником начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С. № 0806/20910/16 від 01.04.2016 року є законною та в задоволенні позову судом першої інстанції відмовлено правомірно.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що позивачем перевищено встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж десять діб, а обставини непереборної сили, які би перешкодили йому виконати вимоги законодавства України, були відсутні, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірних висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 25 травня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: