Справа № 814/1189/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 р. м.ОдесаСправа № 814/1189/17

Категорія: 5.1 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- ОСОБА_1

при секретарі - Алексєєвій Н.М.

за участю представника апелянта ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Ніктерра-Агро на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Ніктерра-Агро до Державного агентства рибного господарства України про визнання протиправним та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії -,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю Ніктерра-Агро (далі - ТОВ Ніктерра-Агро, позивач) звернулося до суду з позовом до Державного агентства рибного господарства України в якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів щодо відмови у встановлені ТОВ Ніктерра-Агро часток добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та Дніпровсько-Бузькій естуарній системі (пониззя Дніпра і Південного Бугу. Дніпровсько-Бузькому і Бузькому лиманах) на 2017-2021 роки, оформлене Протоколом засідання Комісії, б/н, датованого 19 вересня 2016 - 28 жовтня 2016 р.р.

- визнати неправомірним та скасувати рішення Державного агентства рибного господарства України (Код ). викладене в листі від 28 грудня 2016 року № 1-6-17/7033-16, про відмову ТОВ Ніктерра-Агро (Код ) у встановленні часток добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та Дніпровсько-Бузькій естуарній системі (пониззя Дніпра і Південного Бугу. Дніпровсько-Бузькому і Бузькому лиманах) на 2017-2021 роки, яке прийняте на підставі Протоколу засідання Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, б/н, датованого 19 вересня 2016 - 28 жовтня 2016 р.р.

- зобов'язати Державне агентство рибного господарства України (Код ) утворити Комісію з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів. у складі якої повторно розглянути звернення ТОВ Ніктерра-Агро (Код ) про встановлення часток добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та Дніпровсько-Бузькій естуарній системі (пониззя Дніпра і Південного Бугу, Дніпровсько-Бузькому і Бузькому лиманах) на 2017-2021 роки.

- у разі задоволення позовної вимоги ТОВ Ніктерра-Агро (Код ) щодо зобов'язання Державного агентства рибного господарства України утворити Комісію та повторно розглянути звернення ТОВ Ніктерра-Агро про встановлення часток добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та Дніпровсько-Бузькій естуарній системі (пониззя Дніпра і Південного Бугу. Дніпровсько-Бузькому і Бузькому лиманах) на 2017-2021 роки - встановити Державному агентству рибного господарства України (Код ) десятиденний строк з дня набрання законної сили для подання звіту про виконання судового рішення в цій частині.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки відповідачем помилково зроблено висновок, що однією з обовязкових умов для отримання позивачем часток добування (вилову) водних ресурсів, є досвід здійснення промислу цих водних біоресурсів протягом чотирьох років.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ТОВ Ніктерра-Агро звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ТОВ Ніктерра-Агро, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

12 липня 2016 року ТОВ Ніктерра-Агро звернулось до Державного агентства рибного господарства України із заявами про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками лиманами, протоками та Дніпровсько-Бузькій естуарній системі (пониззя Дніпра і Південного Бугу, Дніпровсько-Бузькому і Бузькому лиманах) на 2017-2021 роки.

Відповідачем на адресу позивача надіслано лист за № 2-6.2-17/344-17 від 23 січня 2017 року, у якому зазначено, що за результатами розгляду заяв ТОВ Ніктерра-Агро про встановлення часток добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей на 2017-2021 роки відмовлено у встановленні таких часток на підставі п. 11 Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних обєктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській економічній зоні та на континентальному шельфі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 року № 992 (Далі - Порядок), а саме - у зв'язку з відсутністю обсягу нерозподіленого ліміту.

Не погоджуючись з вищевказаною відмовою викладеною в Протоколі комісії позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи позивачем в порушення вимог ст. 71 КАС України не доведено протиправності оскаржуваного рішення, яким позивачу відмовлено у встановлені частки на добування (вилову) водних біоресурсів, а відповідачем в свою чергу обґрунтовано його правомірність.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції не правильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних обєктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року № 992.

В апеляційній скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою адміністративний позов задовольнити. Окрім того, апелянт зазначає, що відповідач при винесенні рішення необґрунтовано надав перевагу деяким заявникам, які були із позивачем в однакових умовах.

Колегія суддів погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Статтею 8 Закону України Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості відноситься затвердження правил та режимів рибальства добування (вилучення, вилову) та відтворення водних біоресурсів.

Згідно Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних обєктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 р. № 992 Держрибагентство здійснює розподіл лімітів спеціального використання водних біоресурсів на частки добування (вилову) для промислових цілей у рибогосподарських водних обєктах (їх частинах) між користувачами водних біоресурсів (далі-Порядок).

Відповідно до п. 6 Порядку добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у відсоткових величинах встановлюється після виділення резерву та визначення необхідних обсягів для непромислових цілей і визначається у відсотках для кожного користувача водних біоресурсів у дозволі на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних обєктах (їх частинах), що видається строком на пять років.

Згідно п. 7 Порядку, Користувачі водних біоресурсів до 1 серпня року, що передує розрахунковому, подають особисто або надсилають поштовим відправленням Держрибагентству заяву про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислу.

У заяві зазначається:

найменування рибогосподарського водного обєкта (його частини), на якому планується здійснювати добування (вилов);

перелік видів та обсяги вилову водних біоресурсів, що планується вилучити;

перелік суден (плавзасобів) із зазначенням їх бортових номерів;

повне і скорочене найменування юридичної особи, місцезнаходження, ідентифікаційний код, контактний телефон - для юридичних осіб;

імя, місце проживання, документи, що засвідчують особу, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів, контактний телефон - для фізичних осіб - підприємців;

згода на обробку (публікацію) персональних даних.

До заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислу додається виписка або витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За подання недостовірних відомостей користувачі водних біоресурсів несуть відповідальність відповідно до законодавства.

Вимагати подання документів, не передбачених цим Порядком, забороняється.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що ТОВ Ніктерра-Агро є суб'єктом підприємницької діяльності та має на меті здійснення господарської діяльності по добуванню (вилову) водних біоресурсів.

23 грудня 2015 року з метою здійснення такої діяльності ТОВ Ніктерра-Агро отримало в Державному агентстві рибного господарства України ліцензію № 391 з необмеженим строком дії на здійснення промислового вилову риби, крім внутрішніх водойм та річок.

Згідно підпункту 5 пункту 3.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з промисловим виловом риби, крім внутрішніх водойм (ставків) господарств, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 31 травня 2013 року № 341, ліцензіат повинен у разі здійснення промислового вилову риби отримати квоти на вилов (добування) водних біоресурсів.

12 липня 2016 року для реалізації свого права по здійсненню господарської діяльності та на виконання зазначених Ліцензійних умов, позивач звернувся до Держрибагентства з заявою та відповідними документами про встановлення йому часток добування (вилову) водних біоресурсів на 2017-2021 роки.

У звязку з відсутністю відповіді на вищезазначену заяву позивач в подальшому неодноразово звертався до відповідача з проханням надати відповідь про результат розгляду заяв.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії листа Держрибагентства від 28 грудня 2016 року №1-6-17/7033-16 ТОВ Ніктерра-Агро відмовлено у встановленні часток на добування водних біоресурсів, у звязку з відсутністю обсягу нерозподіленого ліміту.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що Держрибагентства безпідставно відмовило товариству у задоволенні заяви про встановлення йому часток добування (вилову) водних біоресурсів на 2017-2021 роки, у звязку з відсутністю здійснення позивачем промислу цих водних біоресурсів в попередні чотири роки, оскільки в жодному нормативному акті не зазначено, що для отримання частки добування (вилову) водних біоресурсів заявник обов'язково повинен мати досвід здійснення промислу водних біоресурсів впродовж попередніх чотирьох років.

Так, згідно п. 11 вищевказаного Порядку встановлений вичерпний перелік підстав коли Держрибагентство відмовляє у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів, а саме у разі: несвоєчасного подання документів або подання документів у неповному обсязі; виявлення у поданих документах недостовірних відомостей; коли на дату подання заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислу не сплачені штрафи та/або не відшкодовані в установленому законодавством порядку збитки, завдані рибному господарству; систематичних (три і більше) грубих порушень законодавства з питань охорони, використання та відтворення водних біоресурсів протягом попереднього року; відсутності обсягу нерозподіленого ліміту; використання протягом попередніх трьох років менш як на 75 відсотків обсягу виділеної частки добування (вилову) водних біоресурсів, за винятком форс-мажорних обставин; відсутності ліцензії на промисловий вилов риби, крім внутрішніх водойм та річок - для водних обєктів, здійснення промислового вилову на яких потребує ліцензування.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що переважне право на встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів мають субєкти рибного господарства, які: традиційно (три і більше років) здійснюють спеціальне використання водних біоресурсів; використовували протягом попередніх трьох і більше років квоти не менш як на 75 відсотків; мають власну матеріально-технічну базу (плавзасоби, холодильні ємності, засоби добування, пристрої та механізми, що використовуються для переробки) для провадження рибогосподарської діяльності; здійснюють рибницько-меліоративні заходи, що забезпечують поліпшення санітарного стану рибогосподарських водних об'єктів (їх частин).

З системного аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що середньостатистичні обсяги добутих (виловлених) користувачами водних біоресурсів певного виду з урахуванням державної статистики та органів рибоохорони за останні чотири роки використовуються для визначення процентного розміру частки добування водних біоресурсів кожному окремому користувачу після її встановлення, а не як обов'язкова підстава для встановлення цієї частки.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно Протоколу засідання комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів від 19 вересня 2016 року, комісією було прийнято рішення вважати обов'язковою умовою для встановлення частки добування водних біоресурсів здійснення користувачем промислу цих водних біоресурсів в попередні чотири роки. Також, було вирішено весь ліміт розподілити лише між тими заявниками, хто мав цей чотирирічний досвід. У зв'язку з тим, що позивач не здійснював промисел водних біоресурсів впродовж 2013-2016 років, йому не було встановлено частки добування водних біоресурсів на 2017- 2021 роки та відмовлено у задоволенні його заяв на підставі відсутності нерозподіленого ліміту.

Аналізуючи вищевикладене колегія суддів вважає помилковим висновок відповідача про те, що обовязковою умовою для отримання позивачем часток добування (вилову) водних біоресурсів є наявність дозволу здійснення промислу цих водних біоресурсів протягом попередніх чотирьох років, оскільки дані вимоги не передбачені діючим законодавством.

Дані обставини не були досліджені судом першої інстанції, що, на думку колегії суддів, призвело до не правильного висновку шляхом відмови у задоволенні позову.

Окрім того колегія суддів зазначає про те, що суд першої інстанції при винесенні рішення також не взяв до уваги той факт, що при встановленні відповідачем часток добування (вилову) водних біоресурсів Держрибагенство необґрунтовано надало перевагу деяким заявникам, які були із позивачем в однакових умовах.

Так, дослідивши наявні в матеріалах справи Додаток 2 до Протоколу "Перелік суб`єктів господарювання, яким прийнято рішення Комісії про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками у 2017 - 2021 роках та Порівняльний аналіз Наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України за 2014-2017 роки (а.с.48-55), колегією суддів встановлено, що ПП "Гєра", ФОП "Россоха", ОК "Граніт-2", ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9, ФГ "Грин Парк" відокремлена садиба, ФОП ОСОБА_10, ФОП ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_12 також не мали дозволу здійснення промислу цих водних біоресурсів протягом попередніх чотирьох років, однак відповідач встановив їм частки добування (вилову) водних біоресурсів у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками у 2017-2021 року, що додатково підтверджує неправомірність дій відповідача щодо відмови у задоволенні заяви позивачу.

Більш того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивачем в порушення вимог ст.71 КАС України не доведено протиправності оскаржуваного рішення, яким позивачу відмовлено у встановлені частки на добування (вилову) водних біоресурсів, а відповідачем в свою чергу обґрунтовано його правомірність, оскільки відповідно до вимог вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

До такого ж висновку дійшов Вищий адміністративний суд України у справі № К/800/26654/15 від 29 березня 2016 року.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає за необхідне, відповідно до вимог ст.267 КАС України, задовольнити клопотання позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому відповідно до ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про задоволення заявлених вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 196; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Ніктерра-Агро задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Ніктерра-Агро задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів щодо відмови у встановлені ТОВ Ніктерра-Агро часток добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та Дніпровсько-Бузькій естуарній системі (пониззя Дніпра і Південного Бугу. Дніпровсько-Бузькому і Бузькому лиманах) на 2017-2021 роки, оформлене Протоколом засідання Комісії, б/н, датованого 19 вересня 2016 - 28 жовтня 2016 р.р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного агентства рибного господарства України (Код ). викладене в листі від 28 грудня 2016 року № 1-6-17/7033-16, про відмову ТОВ Ніктерра-Агро (Код ) у встановленні часток добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та Дніпровсько-Бузькій естуарній системі (пониззя Дніпра і Південного Бугу. Дніпровсько-Бузькому і Бузькому лиманах) на 2017-2021 роки, яке прийняте на підставі Протоколу засідання Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, б/н, датованого 19 вересня 2016 - 28 жовтня 2016 р.р.

Зобов'язати Державне агентство рибного господарства України (Код ) утворити Комісію з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, у складі якої повторно розглянути звернення ТОВ Ніктерра-Агро (Код ) про встановлення часток добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та Дніпровсько-Бузькій естуарній системі (пониззя Дніпра і Південного Бугу, Дніпровсько-Бузькому і Бузькому лиманах) на 2017-2021 роки.

Встановити Державному агентству рибного господарства України (Код ) десятиденний строк, з дня отримання повного тексту постанови, для подання звіту про виконання судового рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 жовтня 2017 року.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шляхтицький О.І.

Суддя: Семенюк Г.В.