Справа № 826/4272/16
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20 жовтня 2017 року 13:30 год. № 826/4272/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про стягнення одноразової грошової допомоги,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з Апарату Верховної Ради України одноразову грошову допомогу в розмірі її тримісячної заробітної плати, що становить 9010,78 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що до 27.11.2014 за строковим трудовим договором на постійній основі працювала на посаді помічника народного депутата України та була звільнена з цієї посади у зв'язку з достроковим припиненням повноважень цього народного депутата. З огляду на зазначену підставу звільнення, на переконання позивача, Апарат Верховної Ради України відповідно до п. 6 ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата" повинен виплати їй одноразову грошову допомогу в розмірі тримісячної заробітної плати, однак, як зазначає позивач, протиправно не виплатив, чим порушив її право на отримання вказаних коштів.

Представником відповідача подано письмові заперечення про позову, згідно з якими відповідач позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні, зазначаючи, що до складу структури Апарату Верховної Ради України не належать посади помічників-консультантів народних депутатів, тобто Апарат не є роботодавцем для них, отже, не може виплачувати їм заробітну плату, матеріальну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку та інше. Безпосереднім роботодавцем та керівником помічника-консультанта є народний депутат України, який самостійно обирає помічників-консультантів, визначає їх кількість, визначає їх посадові обов'язки, розподіляє між ними фіксований фонд заробітної плати, особисто встановлює їх заробітну плату в межах фонду, підписує табель обліку робочого часу, тоді як до функцій відповідача належить лише оформлень розпоряджень щодо зарахування на посади, переведення і звільнення з посад помічників-консультантів, оформлення їх трудових книжок, фінансове обслуговування в межах коштів, виділених бюджетними призначеннями. Також у запереченнях зазначається, що виплата помічникам-консультантам народного депутата України одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 6 ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата" здійснюється виключно за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України, однак бюджетні призначення на виплату такої одноразової грошової допомоги Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не були передбачені.

Під час розгляду справи позивач підтримала позов з наведених у позові підстав.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не прибув, подавши клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого судом відмовлено з огляду на його необґрунтованість.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України від 28.05.2014 №2604 позивача зараховано з 23.05.2014 на посаду помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_2 на час його депутатських повноважень з поширенням дії Закону України "Про державну службу" у порядку переведення з Мініс-терства промислової політики України, присвоєно позивачу 7 ранг державного службовця та встановлено заробітну плату в сумі 5200 грн. на місяць (а.с. 31).

Вказані обставини підтверджуються також відповідними записами в трудовій книжці позивача, копії сторінок якої наявні у справі.

Згідно з п. 1 Указу Президента України від 27.08.2014 №690/2014 "Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради України та призначення позачергових виборів" припинено достроково повноваження Верховної Ради України сьомого скликання, у звязку з чим розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України від 26.11.2014 №7212 позивача 27.11.2014 звільнено з посади помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_2, повноваження якого в тому числі достроково припинено, у зв'язку із закінченням строку трудового договору (п. 2 ст. 36 КЗпП України) та проведено виплату компенсації за невикористані основні та додаткові відпустки в межах наявної економії фонду оплати праці народного депутата України (а.с. 32).

З огляду на своє звільнення, позивач звернулася до керівника Апарату Верховної Ради України із заявою (а.с. 24), в якій на підставі ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата України" просила виплатити їй одноразову грошову допомогу в розмірі тримісячної заробітної плати. Відповідь на вказану заяву відповідачем не надано, грошової допомоги не виплачено.

Спірні правовідносини виникли у сфері проходження публічної служби і стосуються виплати одноразової грошової допомоги помічнику-консультанту народного депутата Украї-ни.

Умови діяльності та особливості регулювання трудових відносин, оплата праці поміч-ника-консультанта народного депутата України визначені ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата України" і Положенням про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 13.10.1995 №379/95-ВР (далі - Положення).

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата України" передба-чено, що народний депутат може мати до тридцяти одного помічника-консультанта, право-вий статус і умови діяльності яких визначаються цим та іншими законами та прийнятим відповідно до них Положенням про помічника-консультанта народного депутата, яке затвер-джується Верховною Радою України.

Згідно з ч. 3 цієї статті помічники-консультанти народного депутата працюють за строковим трудовим договором на постійній основі чи за сумісництвом або на громадських засадах (абз. 1). На чотирьох помічників-консультантів народного депутата поширюється дія Закону України "Про державну службу", їм присвоюється не вище ніж 7 ранг державного службовця 4 категорії, вони прикріплюються для кадрового та фінансового обслуговування до Апарату Верховної Ради України або до виконавчих апаратів органів місцевого самовря-дування (абз. 3).

Згідно з ч. 6 ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата України" (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у випадку звільнення поміч-ника-консультанта народного депутата на підставі дострокового припинення повноважень народного депутата відповідно до частини третьої статті 5 цього Закону помічнику-консуль-танту народного депутата, який працює за строковим трудовим договором на постійній основі, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі його тримісячної заробітної плати за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України.

Аналогічні приписи містяться і в ст. 4.6 Положення у редакції, яка діяла на той час.

Отже, як вбачається з вищенаведених положень, підставою виплати помічнику-кон-сультанту народного депутата України одноразової грошової допомоги в розмірі тримісячної заробітної плати є звільнення особи з вказаної посади у зв'язку з достроковим припиненням повноважень відповідного народного депутата.

Статтею 47 Кодексу законів про працю України (КЗпП) встановлено обов'язок влас-ника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Згідно із ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Положеннями ст. 2 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що основною заробітною платою є винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців, додатковою ж заробітною платою є винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з п. 1 розділу І Положення про Апарат Верховної Ради України, затвердженого Розпорядженням Голови Верховної Ради України від 25.08.2011 №769, Апарат Верховної Ради України є постійно діючим органом, який здійснює правове, наукове, організаційне, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, фінансове і матеріально-технічне забезпечення діяльності Верховної Ради України, її органів та народних депутатів України.

У свою чергу пп. 23 п. 7 розділу II цього Положення передбачено, що у сфері організа-ційного забезпечення діяльності Верховної Ради України Апарат організовує та здійснює роботу з кадрового обслуговування працівників Апарату, народних депутатів України і помічників-консультантів народних депутатів України.

Таким чином, одноразова грошова допомога, передбачена ч. 6 ст. 34 Закону України "Про статус народного депутата України", є частиною заробітної плати позивача і належить до сум, що підлягають виплаті їй Апаратом Верховної Ради України у день її (позивача) звільнення. Оскільки зазначена допомога є частиною заробітної плати, відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП звернення позивача до суду з вимогою про її стягнення з відповідача не підлягає обмеженню у часі.

Згідно з наданими до суду довідками від 17.12.2015 №9-1-15/1623 (а.с. 10) та від 14.04.2016 №9-1-15/600 (а.с. 34), виданими Управлінням справами Верховної Ради України, нарахована заробітна плата ОСОБА_3 за останні три місяці роботи на посаді помічника- консультанта народного депутата України наступна: за вересень 2014р. - 3054,50 грн., за жовтень 2014р. - 3054,50 грн., за листопад 2014р. - 2901,78 грн.

Як було встановлено судом, на день звільнення позивача відповідач не виплатив пози-вачу зазначену одноразову грошову допомогу, про необхідність виплати якої позивач звер-талася до керівника Апарату Верховної Ради України із відповідною заявою (а.с. 24). На час вирішення даної справи відповідача також не надав доказів виплати вказаної грошової допомоги позивачу.

Таким чином, враховуючи невиплату відповідачем одноразової грошової допомоги позивачу в сумі 9010,78 грн. за наявності законних підстав для здійснення такої виплати, чим порушено майнові права та інтереси позивача на отримання коштів, суд, погоджуючись з доводами позивача, дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяль-ності.

Заперечення відповідача не спростовують встановлених судом фактичних обставин справи і правильності доводів позивача. Посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів на виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 6 ст. 34 Закону України "Про статус народних депутатів України" суд відхиляє з огляду на їх безпідставність та з урахуванням сталої практики Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі "Кечко проти України", згідно з якою органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Враховуючи, що станом на час вирішення справи судом відповідачем не здійснено виплату позивачу одноразової грошової допомоги в сумі 9010,78 грн., а також з метою захисту прав та інтересів позивача про які вона просить, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної одноразової грошової допомоги у сумі 9010,78 грн. у судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 69-71, 76, 79, 86, 94, 128, 138, 158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

2. Стягнути з Апарату Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 9010,78 грн. (дев'ять тисяч десять гривень 78 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 185-187 КАС. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту.

Суддя Д.А. Костенко