Справа № 804/6065/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 р. Справа № 804/6065/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Виноградовій Т.В.,
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Пухлія В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №7936/1-13 від 11.08.2017 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 11.08.2017 року №7936/1-13, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб». Транспортний податок з фізичних осіб, визначений у статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України), був запроваджений згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2015р. Так, з 01.01.2016 року набрали чинності зміни до ПК України в частині елементів оподаткування транспортним податком відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року №909-VIII. Позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 11.08.2017 року №7936/1-13 протиправним та таким, що не відповідає вимогам податкового законодавства, оскільки при його винесенні відповідачем не були враховані вимоги пп.4.1.9 п.4.1 ст.4, ст.12, ст.267 ПК України. Позивач зазначає, що транспортний податок не повинен нараховуватись, оскільки ринкова вартість належного їй транспортного засобу є меншою, ніж визначена в п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, а отже, відсутній обєкт оподаткування.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, надав суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що згідно з п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України у редакції, що діяла у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року. З наявної інформації в інформаційних базах даних ГУ ДФС, вартість транспортного засобу, що належить позивачу на праві приватної власності становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2016 року та з року випуску якого минуло не більше п'яти років. Таким чином, транспортний засіб, який належить позивачу на праві приватної власності є об'єктом оподаткування, а позивач платником транспортного податку. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 11.08.2017 року №7936/1-13 є правомірним та складеним з урахуванням норм діючого законодавства.
На питання головуючого судді у справі щодо конкретної вартості автомобіля позивача у 2016 році представником відповідача зазначено, що у відповідача така інформація відсутня.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 позивачу з 11.11.2016 року на праві власності належить легковий автомобіль марки PORSCHE CAYENNE, 2012 року випуску, з об'ємом двигуна 3598, тип - легковий універсал-В, реєстраційний номер - НОМЕР_2.
11.08.2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області було винесено податкове повідомлення-рішення №7936/1-13, яким позивачу було визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 4166,67 грн. за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за 2016 рік.
Вирішуючи по суті спір щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.
01.01.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, яким статтю 267 ПК України було викладено в новій редакції та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
З 01.01.2016 року набрали чинності зміни до ПК України в частині елементів оподаткування транспортним податком відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року №909-VIII (далі - Закон №909).
З 01.01.2016 відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що є об'єктами оподаткування.
Згідно п. 267.2 ст. 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (750х1378 грн. = 1033500 грн.).
Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Вартість транспортного засобу визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля та розміщується на його офіційному сайті.
Пунктом 267.3 ст.267 ПК України встановлено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.
Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66 (далі - Методика).
Відповідно до пункту 13 цієї Методики обов'язок щодо розрахунку середньоринкової вартості легкових автомобілів та надання цієї інформації до ДФС покладено на Мінекономрозвитку. Пунктом 14 Методики встановлено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість легкового автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач, пробіг.
З метою визначення вартості транспортного засобу у 2016 році, ухвалою у справі від 25.09.2017 року суд зобов'язав відповідача надати засвідчені належним чином копії документів, що стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 11.08.2017 року №7936/1-13.
Представником відповідача разом із запереченнями на адміністративний позов надано принт-скрін АІС «Податковий блок», з якого суду відомо лише про належність позивачу на праві власності транспортного засобу PORSCHE CAYENNE 2012 року випуску.
Жодних інших документів на підтвердження обґрунтування своєї позиції, в тому числі розрахунку, проведеного у відповідності з Методикою, відповідачем суду не надано.
Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Обов'язок як щодо доведення правомірності нарахування податкових зобов'язань, так і щодо правомірності складання оскаржуваного рішення покладається на відповідача, а тому відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 11.08.2017 року №7936/1-13, мав довести належними та допустимими доказами, що у 2016 році автомобіль із заданими параметрами має середньоринкову вартість, яка підпадає під ознаки об'єкта оподаткування згідно ст. 267 ПК України.
За викладених обставин, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, винесеного за відсутності розрахунку середньоринкової вартості автомобіля, який є обов'язковим для визначення ознак об'єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році.
Суд критично оцінює наданий представником позивача розрахунок вартості автомобіля позивача, зроблений на сайті Мінекономрозвитку, оскільки даний розрахунок проведений у 2017 році та в ньому визначено середньоринкову вартість автомобіля позивача у 2017 році, тоді як спірне податкове повідомлення-рішення стосується 2016 року.
Відповідно, податкове повідомлення-рішення від 11.08.2017 року №7936/1-13, яким позивачу нараховано податкові зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» на суму 4166,67 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв'язку із задоволенням адміністративного позову, суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області понесені судові витрати згідно квитанції №0.0.848427839.1 від 14.09.2017 року у розмірі 640.00 грн.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 11.08.2017 року №7936/1-13.
Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 23 жовтня 2017 року.

Суддя М.В. Бондар