Справа № 610/2570/17
Суддя: Стригуненко В. М.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України
№ 610/2570/17

2-а/610/133/2017

м. Балаклія 18.10.2017 року

Балаклійський районний суд Харківської області -
головуючий: Стригуненко В.М.,

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти і батальона 1 УПП у м. Харків Хромова Андрія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
в с т а н о в и в:

25 вересня 2017 року до суду подано вищевказаний позов. В його обґрунтування позивач вказує про те, що за постановою відповідача серії АР № 655534 від 20 вересня 2017 року на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначив, що 20 вересня 2017 року він керував автомобілем DACIA Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Піскунівській в напрямку Бурсацького мосту у м. Харків. Перед мостом у нього засвітились відповідні індикатори на бортовому комп`ютері та він здійснив вимушену зупинку через перегрів двигуна,. Після цього до нього підійшов відповідач і запитав його документи, які він надав та пояснив, що у нього виник перегрів двигуна, в результаті чого перед мостом він вимушений був здійснити зупинку. Але, не взявши його пояснень до уваги, капрал поліції ОСОБА_2 повідомив йому, що він порушив ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. На місці він заперечував скоєння даного адміністративного правопорушення, оскільки здійснив вимушену зупинку, до того ж перед мостом, але його зауваження та пояснення відповідачем прийнято не було. Не надано можливості ознайомитися із доказами вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення: матеріалами відеофіксації, не залучено свідків, не надано жодних доказів вчинення інкримінованого йому правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення не складався. Безпосередньо на місці зупинки відповідач виніс оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, не роз`яснивши йому права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП і ст. 63 Конституції України, чим порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначає, що в постанові зазначено місцем зупинки автомобіля Бурсацький міст м. Харків, хоча автомобіль він вимушено зупинив перед мостом. Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно та упереджено, просив її скасувати.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 3).

Для розгляду позову відповідач в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду належним чином (а.с. 16). Жодних документів від відповідача до суду не надійшло.

Відповідно до ст. 128 КАС України неприбуття відповідача не унеможливлює розгляду справи.

З огляду на це, а також на скорочені строки розгляду справ даної категорії суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Як убачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, за постановою поліцейського роти і батальона 1 УПП у м. Харків капрала поліції Хромова Андрія Вікторовича серії АР № 655534 від 20 вересня 2017р. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що він: «20.09.2017 року о 11.35 годині в м. Харків Бурсацький міст, керуючи автомобілем DACIA Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку стоянки на мосту, чим порушив п. 15.9 «в» ПДР України» (а.с. 6).

З оскаржуваної постанови вбачається, що в адміністративному позові допущена явна описка щодо зазначення частини ст. 122 КУпАП, за якою на позивача було накладено адміністративне стягнення, тому суд вважає, що адміністративне стягнення на позивача було накладено саме за ч. 1 ст. 122 КУпАП, як вказано в постанові.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, заперечень проти адміністративного позову відповідачем так і не було надано, що в розумінні вказаної норми закону може свідчити про відсутність у нього таких заперечень.

Натомість доказів порушення позивачем п. 15.9 «в» ПДР, а саме:зупинка на мосту, відповідачем не надано.

Також не убачається визнання позивачем під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За загальним правилом, відповідно до ст. 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

До того ж, згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, в порушення вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не вказаний додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому слушними є доводи позивача про те, що в порушення закону він не складався. Протилежного відповідачем не доведено.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015р. у справі № 1-11/2015 дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, крім передбачених ст. 77, ч. 1 ст. 85, ч. 3 ст. 85, ст. 107, ч. 3 ст. 109, ч. 3 ст. 116-2, ст. 134, ст. 135, стаття 185-3 КУпАП, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.05.2015р. справа № 1-11/2015 з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122 КУпАП, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із наявних у суду матеріалів, окрім постанови про адміністративне правопорушення, не убачається сукупності доказів: протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків, матеріалів фото- кінозйомки або відеозапису, тощо, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б засвідчили факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, суд вважає, що оскаржувана постанова від 20.09.2017 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП.
Оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, то суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 18, 71, 158-170, 171-2 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

1.Позов задовольнити.

2.Скасувати постанову серії АР № 655534 від 20 вересня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 255 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.
Головуючий В.М. Стригуненко