Справа № 541/1390/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 р.Справа № 541/1390/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Цвях Олега Миколайовича на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.08.2017р. по справі № 541/1390/17

за позовом ОСОБА_2

до Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Цвях Олега Миколайовича

про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернуся до суду з позовом до Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Цвях Олега Миколайовича (далі - відповідач), в якому просив суд скасувати постанову головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Цвях О. М., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст. 52 КУпАП у виді штрафу в сумі 1683 грн.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.08.2017 року вказаний позов задоволено. Скасовано постанову головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Цвях Олега Миколайовича від 20 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 1683 грн. по ст. 52 КУпАП.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.08.2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Цвях О. М. від 20.06.2017 року №6-ДК/0001По/08/01-17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 52 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1683 грн.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ті дії на які мається посилання в постанові були вчинені в 2012 році, а отже, закінчилися визначені законом строки притягнення особи за них до адміністративної відповідальності .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

За змістом статті 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані, зокрема, забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі.

Відповідно до статті 52 Кодексу України про адміністративні правопорушення псування сільськогосподарських та інших земель, забруднення їх хімічними і радіоактивними речовинами, нафтою і нафтопродуктами, неочищеними стічними водами, виробничими та іншими відходами, а так само невжиття заходів по боротьбі з бур'янами - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері раціонального землекористування та охорони земель.

Такі відносини регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про охорону земель» тощо.

Державна політика охорони і раціонального використання земель визначається системою правових, організаційних, економічних та інших заходів, що мають природоохоронний, ресурсозберігаючий та відтворювальний характер.

Користування земельними ресурсами означає досягнення господарських та інших цілей таких, як видобуток, переробка. Раціональне землекористування припускає дбайливе ставлення до земельних ресурсів, недопущення незворотних для них наслідків.

Охорона земель - це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необгрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості грунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Мета охорони земель - запобігти екологічно шкідливому впливу господарської й іншої діяльності на навколишнє природне середовище, захистити її від забруднення, псування, виснаження або руйнації, створити безпечне довкілля для життя та здоров'я людей.

Об'єктивна сторона виражається у вчиненні таких дій: 1)псування сільськогосподарських та інших земель; 2) забруднення земель хімічними речовинами; 3) забруднення земель радіоактивними речовинами; 4) забруднення земель нафтою; 5) забруднення земель нафтопродуктами; 6) забруднення земель неочищеними стічними водами; 7) забруднення земель виробничими та іншими відходами; 8) невжиття заходів щодо боротьби з бур'янами.

Ця стаття передбачає відповідальність за вчинення будь-якої з цих дій, як окремо, так і усіх разом.

Разом з цим, псування земель - порушення природного стану земель, яке здійснюється без обґрунтованих проектних рішень, погоджених та затверджених в установленому законодавством порядку, забруднення їх хімічними, біологічними та радіоактивними речовинами, зокрема, тими, що викидаються в атмосферне повітря, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, неочищеними стічними водами, порушення родючого шару ґрунту, невиконання вимог встановленого режиму використання земель, а також використання земель у спосіб, що погіршує їх природну родючість.

Хімічні речовини - індивідуальні технічні сполуки та технічні продукти (препарати, матеріали), що виробляються згідно з нормативно-технічною документацією, затвердженою у встановленому порядку.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що Філія «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України» не є юридичною особою, але в своїй діяльності використовує земельну ділянку на яку ДП «Конярство України» має право постійного користування.

Агрохімічна паспортизація ґрунтів сільськогосподарських угідь філії «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України» проводилася останній раз у 2012 році та вона показала зниження вмісту гумусу, рухомих сполук фосфору, гідралізованого азоту.

В оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення зазначено час вчинення адміністративного правопорушення 28 квітня 2017 року, проте не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення. Зазначено, що ОСОБА_2 допустив псування сільськогосподарських земель, але при цьому не зазначено в чому проявилося таке псування в 2017 році, адже в постанові маються посилання виключно на проведені агрохімічні обстеження землі підприємства в 2012 році. Відсутні посилання на докази, які свідчать про погіршення стану землі, що перебуває в користуванні підприємства на час винесення оскаржуваної постанови.

В той же час, позивачем подано суду відповідні документи, які підтверджують внесення підприємством добрив в 2016 -2017 роках в землі, які перебувають у їх користуванні.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про спільний обробіток земельної ділянки згідно договору від 21.02.2014 року, укладеного між ДП "Конярство України", в особі керівника філії "Дібрівський кінний завод №62" ОСОБА_2 та директором ТОВ "Агрогрупа Деметра" Жердій О.М., загальною площею 4821,00 га, яка розташована на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Цим же протоколом встановлено погіршення зазначених земель відповідно агрохімічної паспортизації ґрунтів, яка проводилась у 2012 році.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про невстановлення відповідачем всіх обставин по справі при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, ряд порушень, про які йдеться в постанові, мали місце в 2012 році і притягнення позивача до адміністративної відповідальності за них, є незаконним, оскільки закінчилися визначені ст. 38 КУпАП строки притягнення особи до адміністративної відповідальності за такі порушення. Доводи апелянта про триваючий характер правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що посадовою особою, яка розглянула протокол не зазначено, які конкретні дії були вчинені позивачем, що призвели до псування землі, а ті дії на які мається посилання в постанові були вчинені в 2012 році, а отже, закінчилися визначені законом строки притягнення особи за них до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактичні обставини справи та надані докази об'єктивно спростовують висновки викладені в оскаржуваній постанові від 20.06.2017 року №6-ДК/0001По/08/01-17.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що відповідач правомірність оскаржуваного рішення належним чином у суді апеляційної інстанції не довів.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що оскаржувана постанова головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Цвях О. М. є необґрунтованою та неправомірною, через що позовні вимоги про її скасування підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Цвях Олега Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.08.2017р. по справі № 541/1390/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Старостін В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 13.10.2017 р.