Справа № 200/12804/17
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/200/1045/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2017 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі про визнання неправомірними дії та зобов'язання призначити пенсію за віком,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просить визнати неправомірними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі щодо призначення йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн. з 08.02.2013 року; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі провести йому перерахунок та виплатити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2010-2012рр., на підставі його заяви від 08.02.2013 року та наданих де неї документів, починаючи з 08.02.2013 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 08.02.2013 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 26.047.2017 року він звернувся до відповідача з заявою про надання роз'яснень щодо розрахунку призначеної пенсії. Відповідач надав відповідь від 21.06.2017 року, що при призначенні пенсії, було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91грн., а не показник середньої заробітної плати за 2010-2012рр., з посиланням на те, що він отримував до часу звернення пенсію, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки відповідачем не вірно застосовуються норми ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 02.08.2017 року залишено без розгляду позовні вимоги за період до 01.02.2017 року у зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Відповідач в своїх письмових запереченнях просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Справа розглядається у відповідності до ст.183-2 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України в м.Дніпрі та отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 08.02.2013 року на підставі особистої заяви ОСОБА_1 Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного Фонду України в м.Дніпрі призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

З листа Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Дніпрі від 21.06.2017р. №К-81 вбачається, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у лютому 2013 року був використаний показник середньої заробітної плати у галузях економіки за 2007 рік (1197,91 грн.) на підставі постанови Кабінету Міністрів України №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення" від 23.04.2012 р. та ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як особі яка отримувала пенсію до 2008 року.

Водночас, відповідно до ст.1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-XII та Закону № 1058-IV, призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону № 2262-XII, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону № 1058-ІV, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За правилами ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до іншого закону, а саме Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 09.06.2015р. № 21-550а15, а тому має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності своїх дій щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України в сумі 1197,91 грн. за 2007 рік при розрахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.02.2017 року.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,71,122,159,161-163, 183-2 КАСУ, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі про визнання неправомірними дії та зобов'язання призначити пенсію за віком - задовольнити.

Визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі щодо призначення ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік в сумі 1197,91грн. починаючи з 01.02.2017 року - неправомірними.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2010-2012рр., на підставі його заяви від 08.02.2013 року та наданих до неї документів, починаючи 01.02.2017 року та виплачувати в подальшому.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 640грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.В.Шевцова