Справа № 815/3199/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

11 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3199/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря Апексімова І.С.,

представника позивача Демчука Я.В., представника відповідача Моргун Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рестайм» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови у прийнятті митної декларації, -

В С Т А Н О В И В:

14.06.2017р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Рестайм» звернулося до суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення від 27.04.2017р. №UA500020/2017/000001/2 «Про коригування митної вартості»; визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.04. 2017 року №UA500020/2017/00004.

13.07.2017р. ТОВ «Рестайм» подало до суду клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Одеській митниці ДФС та іншим органам доходів і зборів, що забезпечують адміністрування податків і зборів, митних платежів, до вирішення даної справи, реалізувати на підставі положень ч.9 ст.55, ч.8 ст.313 МК України надану ТОВ «Рестайм» по митній декларації UA50002017/000650 фінансову гарантію у сумі 167918,05грн., а саме здійснювати перерахування цієї грошової суми до бюджету. /а.с.115-118/

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.07.2017р. заборонено до вирішення даної справи та набрання рішенням суду по справі законної сили Одеській митниці ДФС та іншим органам доходів і зборів, що забезпечують адміністрування податків і зборів, митних платежів реалізувати на підставі положень ч.9 ст.55 та ч.8 ст.313 МК України надану ТОВ «Рестайм» по митній декларації UA50002017/000650 фінансову гарантію у сумі 167918,05грн., а саме здійснювати перерахування цієї грошової суми до бюджету.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову у клопотанні про забезпеченні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості, оскільки без вжиття таких заходів для відновлення прав та інтересів позивача у разі задоволення позову необхідне буде докласти значних зусиль та витрат.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Пункт 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» №2 від 06.03.2008р. передбачає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову.

Аналіз наведеного дає підстав для висновку, що розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд має пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач оскаржує рішення Одеської митниці про відмову у прийнятті митних декларацій та митному оформленні товару за основним методом - ціною контракту та рішення про коригування митної вартості товарів.

Для випуску товарів у вільний обіг позивач на підставі ч.7 ст.55 МК України сплатило митні платежі згідно митної вартості, визначеної декларантом та надало фінансову гарантію на різницю між сумою митних платежів, визначеною декларантом та сумою платежів обчисленою митним органом в розмірі 167918,05грн., тобто надало фінансові гарантії у вигляді внесення грошової застави в розмірі 167918,05грн. на рахунок митного органу.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що МК України не встановлено порядку та строків вирішення питань щодо наданої фінансової гарантії у разі оскарження до суду рішення митниці про визначення митної вартості товарів, з урахуванням якого суб'єкт господарювання надає митному органу фінансову гарантію у вигляді внесення грошової застави на рахунок митного органу. Подання до суду адміністративного позову та відкриття провадження по справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення. Враховуючи, що строк дії фінансової гарантії не може перевищувати 90 днів, відповідач по спливу вказаного строку перерахує суму наданої гарантії до державного бюджету. Тому при задоволенні позовних вимог судом відновлення порушених прав позивача буде ускладнено та потребує значних зусиль.

На підтвердження цього висновку суду свідчать доводи апелянта, що повернення надміру утриманих платежів здійснюється за окремою процедурою, встановленою п.п.43.3-43.5 ст.43 ПК України та Порядком, затвердженим наказом Міндоходів і зборів, Мінфіну України від 30.12.2013р. №882/1188, яка триває певний період.

При цьому, судова колегія враховує, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії на час розгляду адміністративної справи відповідає положенням ч.ч.3 і 4 ст.117 КАС України, а тому вимоги щодо забезпечення позову шляхом заборони відповідачу перераховувати грошові кошти позивача до Державного бюджету є законними.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206, 211 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія