Справа № 802/1525/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 жовтня 2017 р. Справа № 802/1525/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: Пенькас В.М., Шлапак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Вінницької ОДПІ ГУДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправною та скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Вінницької ОДПІ ГУДФС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування. Також, позивач є пенсіонером МВС за вислугою років, з 2014 року рахується як пенсіонер за віком.

06.06.2017 року Вінницькою ОДПІ ГУДФС у Вінницькій області винесено вимогу №Ф-4027-17 про сплату єдиного внеску на суму 3935,15 грн. та вимогу від 04.07.17 №Ф-4027-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 13615,57 грн.

Позивач вважає вказані вимоги протиправними, оскільки згідно положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він звільнений від обов'язку сплати єдиного внеску, а тому ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом та просить суд визнати протиправними та скасувати вимоги Вінницької ОДПІ ГУДФС у Вінницькій області від 06.06.2017 №Ф-4027-17 та від 04.07.17 №Ф-4027-17.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити адміністративний позов з огляду на те, що як пенсіонер якому призначено пенсію за вислугу років з досягненням пенсійного віку, згідно положень чинного законодавства, має пільгу щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Представники відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечували, посилаючи на те, що пільги щодо сплати єдиного внеску поширюються на осіб, яким призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивач є пенсіонером МВС за вислугою років, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, з огляду на наступне.

Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області від 05.03.2002 року, перебуває на податковому обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Відповідно до пенсійного посвідчення НОМЕР_1 ОСОБА_1 є пенсіонером МВС України.

06 червня 2017 року ГУ ДФС у Вінницькій області винесено податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4027-17, якою нараховано недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 3935,15 грн. (а.с. 6). Також, 04.07.2017 року ГУ ДФС у Вінницькій області винесено податкову вимогу про сплату боргу №Ф-4027-17, якою нараховано єдиний внесок в сумі 13615,57 грн.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Право чоловіків на пенсію за віком, що передбачене ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пов'язується, зокрема, з досягненням 60 років.

Згідно ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільнені зі служби за вислугу років, за віком, за станом здоров'я, у зв'язку із скороченням штатів або організаційними заходами, які на день звільнення досягли 45-річного віку, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами ч. 4 ст. 4 цього Закону (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI, які набрали чинності 6 серпня 2011 року) особи, зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, фізичні особи-підприємці, яким призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і які обрали спрощену систему оподаткування, не звільняються від сплати за себе єдиного внеску на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Тобто від сплати за себе єдиного внеску звільняються лише ті фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування і є пенсіонерами за віком.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 05 квітня 2014 року (справа № 21-59а15) та від 12 травня 2015 року (справа № 21-118а15).

За таких обставин, коли позивач після досягнення 60 років не перейшов на пенсію за віком, а продовжує отримувати пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», то від сплати за себе єдиного внеску на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» він не звільняється, а відтак відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 242-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна