Справа № 623/1518/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 р. Справа № 623/1518/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2017р. по справі № 623/1518/17

за позовом ОСОБА_2

до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2017р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_2

Зараховано ОСОБА_2 пільговий трудовий стаж на посаді тракториста в період з 25 листопада 1993 року по 03 березня 2000 року в колективному сільськогосподарському підприємстві "Підлиманське" та в період з 03 березня 2000 року по 15 лютого 2002 року в приватному сільськогосподарському підприємстві "Колос".

Зобов'язано Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням стажу роботи, який дає право на призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 25 листопада 1993 року по 03 березня 2000 року в колективому сільськогосподарському підприємстві "Підлиманське" та в період з 03 березня 2000 року по 15 лютого 2002 року в приватному сільськогосподарському підприємстві "Колос" та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

Стягнуто з Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок.

Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області (далі - відповідач), не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що досягши 55-річного віку, позивач 31.05.2017р. звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 07.06.2017р. № 1946-15 позивача повідомлено про те, що відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства мають право на пенсію, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, а відповідно до наданих позивачем документів стаж на посаді тракториста складає 16 років 08 місяців 05 днів, а відтак відсутні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. (а.с. 18)

Позивач вважаючи такі дії протиправними звернувся до суду першої інстанції.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача на посаді тракториста-машиніста підтверджений належними доказами, а тому відмова пенсійного органу є неправомірною.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства мають право на пенсію, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.

Аналогічне правове положення закріплено у ст. 48 КЗпП України та в п. 1 Порядку № 637.

Крім того, у п. 1, 2, 20 Порядку № 637 закріплено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

При цьому, вищенаведеними правовими нормами серед зазначених уточнюючих документів без будь-яких виключень, зокрема передбачено ті, що видані архівними установами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів звертає увагу на те, що у трудовій книжці позивача наявні записи про набутий ним стаж роботи на посаді тракториста за період з 03 березня 2000 року по 15 лютого 2002 року у приватному сільськогосподарському підприємстві " Колос" .

Доводи апеляційної скарги щодо недоліків в заповнені трудової книжки, а саме відсутність посилання на номер наказу про прийняття на роботу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з вищевикладених правових норм вбачається, що основним документом на підтвердження трудового стажу є трудова книжка, у даному випадку в трудовій книжці позивача наявні записи за спірний період роботи.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку № 22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача достатніх і необхідних правових підстав для відмови позивачу у зарахуванні пільгового стажу з 03 березня 2000 року по 15 лютого 2002 року.

Щодо зарахування судом до пільгового стажу роботи позивача на посаді тракториста періоду з 25.11.1993р. по 03.03.2000р. в колективному сільськогосподарському підприємстві " Підлиманське", колегія суддів зазначає наступне.

З копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_2 був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Підлиманське» з 25.11.1993р. по 03.03.2000р., однак відомості про посаду не зазначені. (а.с. 8-9)

В архівній довідці від 24.03.2017р. № 48 виданої Комунальною установою «Борівський районний трудовий архів» Борівської районної ради Харківської області зазначено, що в документах особового складу в книгах обліку по заробітній платі за 1990р. по 2002р. відсутні відомості щодо посади , яку обіймав позивач. (а.с. 15) Окрім цього, в архівних довідках про заробітну плату позивача від 24.03.2017р. № 46, 47 за період 1991р. - 2002р. також відсутні відомості щодо посади. (а.с. 13, 14)

З 03.03.2000 р. позивач був звільнений з КСП "Підлиманське" в зв'язку з реорганізацією підприємства в Приватне сільськогосподарське підприємство " Колос" та в цей же день прийнятий на роботу в ПСП " Колос" на посаду тракториста.

У зв'язку з тим, що КСП «Підлиманське» 02.02.2000р. було реорганізоване в Приватне сільськогосподарське підприємство «Колос», а в подальшому взагалі ліквідовано у зв'язку з визнанням його банкрутом, отримати архівні документи щодо посади, яку обіймав позивач неможливо, оскільки такі документи не зберігалися, що підтверджується архівною довідкою Комунальною установою «Борівський районний трудовий архів» Борівської районної ради Харківської області від 31.03.2017р. № 01-23/56 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с. 10, 11-12)

Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006р. N 18-1 (далі - Порядку), регламентована процедура підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, зокрема встановлено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не скористався своїм правом на звернення до комісії для підтвердження спеціального стажу.

Таким чином, період роботи позивача на посаді тракториста з 25.11.1993р. по 03.03.2000р. не підтверджений ні записами трудової книжки, ні уточнюючими довідками чи іншими первинними документами.

В якості належних доказів підтвердження роботи позивача на посаді тракториста в спірний період судом першої інстанції прийнято до уваги покази свідків, допитаних під час розгляду справі в суді.

Колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими з наступних пістав.

Відповідно до п.18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства , установи , організації або відсутності архівних даних з інших причин, трудовий стаж установлюється на підставі показів не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві.

Відповідно до п.20 Порядку у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості , що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору (ч. 1 ст. 70 КАС України).

Отже, в даному випадку предметом доказування є підтвердження факту роботи позивача на посаді тракториста в спірний період, який має бути доведений первинними документами. Показами свідків може бути підтверджений лише трудовий стаж, а не спеціальний.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що сукупність обставин, на які вказує позивач є лише припущеннями останнього, а тому не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що судове рішення не ґрунтується на належних та допустимих доказах, що призвело до невірного вирішення справи, а тому в задоволені позову про зарахування пільгового трудового стажу позивача на посаді тракториста з 25 листопада 1993р. по 03.03.2000р. слід відмовити.

Крім того, апеляційний суд, перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах апеляційної скарги, звертає увагу на те, що судом першої інстанції фактично було зобов'язано відповідача повторно розглянути питання про призначення пенсії позивачу на пільгових умовах з дотриманням норм чинного законодавства.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 63 Закону № 1058-IV, п.п. 1 п. 10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань. Таким чином від імені територіального органу Пенсійного фонду приймає рішення його начальник.

Згідно п. 4.3 Порядку рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків) та завіряється печаткою управління.

Таким чином, дана норма регламентує порядок підписання рішень пенсійного органу про призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший

Судом встановлено, що за наслідками звернення позивача до пенсійного органу останнім відповідне рішення про призначення пенсії, або відмову в її призначенні прийнято не було, а отже суд першої інстанції правомірно зобов'язав відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пільгової пенсії.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно було встановлено обставини справи та порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області задовольнити.

Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2017р. по справі № 623/1518/17 скасувати в частині зарахування ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 пільговий трудовий стаж на посаді тракториста в період з 25 листопада 1993 року по 03 березня 2000 року в колективному сільськогосподарському підприємстві "Підлиманське" .

Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

В іншій частині постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2017р. по справі № 623/1518/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 12.10.2017 р.