Справа № 818/306/17
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 р.Справа № 818/306/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2017р. по справі №818/306/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

про визнання дій протиправними, скасування рішення та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИЛА:

03.03.2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо призначення та проведення його атестації;

- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Сумській області від 06.07.2016 р., зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: «4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно нього;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 11 серпня 2016 року №217 о/с "По особовому складу" в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1, начальника сектору Краснопільського відділення поліції (с. Краснопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області, зі служби в поліції та поновити на службі в поліції;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на свою користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та поновлення на посаді -задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо призначення та проведення атестації ОСОБА_1.

Визнано незаконним та скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Сумській області від 06.07.2016 р., зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_1.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 11 серпня 2016 року №217 о/с "По особовому складу" в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1, начальника сектору Краснопільського відділення поліції (с. Краснопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області, зі служби в поліції.

Поновлено ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на службі в Національній поліції на посаді начальника сектору Краснопільського відділення поліції (с. Краснопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Сумській області (40000, м. Суми, вул.Г.Кондратьєва, 23, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 25308грн.44коп. (двадцять п'ять тисяч триста вісім грн. сорок чотири коп.).

Головне управління Національної поліції в Сумській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2017 року у справі №818/306/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та поновлення на посаді.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що надано неналежну оцінку доказам, неправильно застосовано норми матеріального права; в порушення ст. 9, 159 КАС України не вжито заходів щодо правильного застосування законодавства та винесення законного і обґрунтованого судового рішення у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 10.10.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області №17 о/с від 07.11.2015 року «По особовому складу» відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» призначено тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установлення посадових окладів згідно штатного розпису, з 07 листопада 2015 року - ОСОБА_1 на посаду начальника сектору Краснопільського відділення поліції (с.Краснопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області з присвоєнням йому спеціального звання «капітан поліції».

Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 11.02.2016р. №160 «Про організацію проведення атестування особового складу» з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівня, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за № 1445/27890, наказано провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Сумській області та підпорядкованих підрозділів, створити атестаційні комісії.

Згідно з протоколом від 06.07.2016 року ОП№ 15.00007346.0037410 за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення присутні на засіданні члени атестаційної комісії ГУ НП в Сумській області №2 (6 осіб) більшістю голосів (6 - "за") прийняли рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області №217 о/с від 11.08.2016 року «По особовому складу» відповідно до пункту 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції на підставі висновку атестаційної комісії.

Не погоджуючись із висновком атестаційної комісії, викладеним в розділі IV атестаційного листа та наказом про його звільнення, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.48 Закону України "Про Національну поліцію" призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону, якою встановлено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно з п. 10 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області №17 о/с від 07.11.2015 року «По особовому складу» ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника сектору Краснопільського відділення поліції (с. Краснопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області з присвоєнням йому спеціального звання «капітан поліції», без проведення конкурсу. З листопада 2015 року до дня звільнення позивач працював на цій посаді.

Зі змісту атестаційного листа ОСОБА_1 вбачається, що за час служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції України та на займаній посаді він зарекомендував себе з позитивного боку як дисциплінований та старанний співробітник. Нормативні документи, що регламентують діяльність згідно з функціональними обов'язками, вивчив, вміло використовує їх положення в службовій діяльності. Доручену роботу виконує у визначені терміни, не рахується з особистим часом. Завжди вміє виділити в роботі головне і спрямувати зусилля на виконання завдання. Вболіває за результати своєї праці, розпочату роботу завжди доводить до завершення. В вирішенні службових питань проявляє принциповість та вимогливість.

Постійно підтримує високий рівень культури в роботі та у взаємовідносинах з громадянами. Державною мовою володіє вільно.

За час перебування в посаді ОСОБА_1 має наступні персональні результати: під його керівництвом у поточному році працівниками сектору превентивної діяльності було розглянуто 600 матеріалів за зверненнями громадян, які були зареєстровані до ЖЄО. Розкрито 35 злочинів, вчинених на території району, з яких 2 - незаконний обіг зброї, 4 - злочини по лінії наркоманії, 8 - крадіжок, 1 - хуліганство та інші. Складено 160 адміністративних протоколів, з яких 4 - за незаконне зберігання психотропних речовин, 5 - за дрібне викрадення чужого майна, 50 - за вчинення насильства в сім'ї, 15 - за зберігання самогону та апараті для їх виготовлення та інші. Має добрий загальноосвітній та інтелектуальний рівень. Матеріальну частину табельної зброї та спеціальних засобів, правила їх застосування знає, володіє добре.

Крім того, в атестаційному листі вказано, що в період з 30 серпня до 29 вересня 2014 року був відряджений в зону проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей для виконання службових обов'язків. Проявив мужність та відважність. Фізично розвинений, по характеру стриманий, спокійний, цілеспрямований. Здатний стійко переносити всі труднощі служби та життя в умовах сьогодення. Справі служіння українському народу відданий.

Таким чином, атестаційний лист позивача містив винятково позитивні аспекти щодо службових якостей позивача.

Також, згідно з висновками попереднього атестування, яке проводилося 17.07.2012р., ОСОБА_1 був визнаний таким, що відповідає зайнятій посаді та заслуговує призначенню на вищу посаду, а відповідно до висновку прямого керівника, зазначеного у розділі ІІІ атестаційного листа, він відповідає займаній посаді начальника сектору Краснопільського відділення поліції (с. Краснопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту протоколу засідання атестаційної комісії вбачається, що під час атестації позивача члени атестаційної комісії досліджували лише стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку, а саме: декларацію про доходи, послужний список (форма1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» та інформацію з відкритих джерел.

Інших документів (заяви чи скарги на дії позивача, акти службових розслідувань, грамоти та подяки за виконану роботу, тощо) атестаційна комісія не витребувала та не досліджувала.

В якості обґрунтування, яким саме вимогам, що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, яку обіймав позивач, він не відповідає, у чому саме проявляється така невідповідність, в протоколі засідання атестаційної комісії вказано «низький рівень тестування, низький рівень знання нормативно-правової бази».

Так, в протоколі від 06.07.2016 року ОП№ 15.00007346.0037410 зазначено, що членами атестаційної комісії позивачу були поставлені питання, які стосувалися знання законодавства, на які він не надав відповідь.

Згідно з пунктом 10 розділу ІV Інструкції мінімальний бал за кожен тест складає 25 балів.

За результатами тестування на загальні здібності та навички позивач отримав 16 балів із необхідних 25 та 10 балів із 25 необхідних з професійного тестування.

Колегія суддів зазначає, що самі по собі результати тестування не мають вирішального значення та повинні оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування.

Зокрема, в атестаційному листі містяться дані про успішне виконання позивачем своїх службових обов'язків, тобто не надання повної відповіді на питання під час тестування та співбесіди не є беззаперечним доказом незнання ОСОБА_1 норм законодавства та не свідчить про неможливість виконання покладених на нього обов'язків на займаній посаді.

Колегія суддів наголошує, що згідно з висновком прямого керівника позивач відповідає займаній посаді. Крім того, приймаючи рішення про невідповідність позивача займаній посаді комісія, всупереч вимог ч.1, ч.3 ст.13 Закону України «Про професійний розвиток працівників» не досліджувала можливість або неможливість переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією.

Відповідно до п.8, 9, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Отже, лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції.

Колегія суддів зазначає, що позивач наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області був прийнятий на службу до поліції в порядку переатестування та установленням посадових окладів з присвоєнням спеціального звання капітана поліції, а отже, питання про його відповідність вимогам до поліцейських було вирішено у момент видачі наказу про прийняття на службу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

В матеріалах справи наявна копія Присяги на вірність Українському народові, підписана позивачем 07.11.2015р.

Відповідно до ст. 56 Законом України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Статтею 58 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Отже, атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду. Крім того, атестування поліцейського проводиться в разі вирішення питання щодо звільнення поліцейського через службову невідповідність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про професійний розвиток працівників» атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» визначено, що атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Приписами ч.1,3 ст.13 Закону України «Про професійний розвиток працівників» визначено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

Згідно з п. 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року № 1465, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за № 1445/27890 (далі по тексту - Інструкція №1465) атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Колегія суддів зазначає, що метою проведення атестації є вирішення питання про можливість у той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби через службову невідповідність виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Звільнення зі служби через службову невідповідність передбачено п. 5 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, матеріалами справи встановлено, що позивача було звільнено з поліції через «службову невідповідність». Разом з тим, поняття «службова невідповідність» і звільнення за цією підставою є більш широким і таким, що охоплюється поняттям «звільнення у порядку дисциплінарного стягнення».

Колегія суддів зазначає, що позивач пропрацював на посаді начальника сектору Краснопільського відділення поліції (с. Краснопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області менше одного року, питання про призначення його на вищу посаду або переведення на нижчу посаду, притягнення його до відповідальності в межах дисциплінарної процедури відповідачем по справі не вирішувалось.

Отже, рішення про призначення атестації працівника одразу ж після прийняття його на роботу (службу у поліції), до вирішення питань кар'єри (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження є протиправним.

Відповідно до п.9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції.

При цьому, при вирішенні питання про призначення на посаду у контексті з'ясування питання щодо відповідності особи вимогам до поліцейських Міністерство внутрішніх справ України має усі повноваження здійснювати призначення на посади поліцейських на конкурсних засадах (стаття 47 Закону України «Про Національну поліцію»), проводити медичне та психофізіологічне обстеження кандидатів, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності, тестування на поліграфі, перевіряти рівень фізичної підготовки, а також проводити спеціальну перевірку (стаття 50 Закону України «Про Національну поліцію» ).

Відповідачем по справі не було надано доказів, які з повноважень, що передбачені Законом України «Про Національну поліцію» для прийняття працівників міліції на службу до поліції, Міністерство внутрішніх справ України використало по відношенню до позивача.

Разом з цим, відповідно до ст.58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Щодо посилань в наказі №17 о/с від 07.11.2015 року про призначення позивача на посаду в порядку переатестування на п. 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України. Вказаний пункт Закону не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Натомість мету та підстави атестування поліцейських визначено у ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведені у ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для проведення атестування є вичерпними. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Колегія суддів наголошує, що кожна з вищезазначених підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Разом з тим, наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 11.02.2016р. №160 «Про організацію проведення атестування особового складу» не містить посилань на підстави для атестування поліцейських, передбачених частиною 2 статті 57 Закону.

При цьому атестацію позивача було проведено у порядку атестації усіх поліцейських ГУ НП в Сумській області та підпорядкованих підрозділів, проте колегія суддів зазначає, що мета атестування, закріплена у частині першій вищевказаної статті та зазначена в наказі від 11.02.2016р. №160, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у ч.2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію». Закон України "Про Національну поліцію" не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених ч.2 ст. 57.

Закріплену у частині 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» відповідач по справі необґрунтовано розцінив як самостійну і достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, однак наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті не довів.

Таким чином, враховуючи, що проведення атестації позивача є протиправним, а тому всі дії, висновки та рішення які мали місце у ході такої атестації, не можна вважати такими, що прийняті на підставі та в межах закону.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції №1465 керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Розділом ІV Інструкції № 1465 визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

За змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані:

1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції;

2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського;

3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції;

4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується:

1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками;

2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення;

3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою;

4) володіння іноземними мовами;

5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів;

6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби;

7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці;

8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого;

9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Пунктами 10, 11, 12 Розділу ІV Інструкції № 1465 визначено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Пунктом 15 Розділу ІV Інструкції № 1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Крім того, відповідно до пункту 16 Розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Отже, за зі змісту приписів Інструкції № 1465 атестування поліцейських включає два етапи: тестування та співбесіду.

Тестування передбачає професійний тест (тест на знання законодавчої бази) та тест на загальні здібності та навички.

Колегія суддів зазначає, що Інструкція № 1465 не містить конкретного порядку проведення співбесіди, у той же час, виходячи з її змісту та мети атестування можна стверджувати, що під час співбесіди атестаційна комісія повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, а також з'ясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, для чого поліцейському, який проходить атестування, можуть ставитись питання.

Відповідно до п. 20-23 Інструкції № 1465 усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Зі змісту протоколу засідання атестаційної комісії вбачається, що атестаційна комісія діяла з порушенням вимог ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 16 розділу IV Інструкції № 1465, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показники службової діяльності, рівень його професійних якостей. Висновки атестаційної комісії спростовуються самим фактом прийняття позивача на службу до поліції з присвоєнням спеціального звання.

Крім того, протокол атестаційної комісії не містить мотивів про невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про несумісність особи позивача посаді, яку він займає. Натомість з атестаційного листа слідує, що позивач «справі служіння народові України відданий».

Подані на розгляд комісії матеріали не дають підстав для висновку, що позивач має незадовільні показники з критеріїв, встановлених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, а саме: що він неналежним чином виконує свої посадові обов'язки, має низькі результати службової діяльності, недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей, незадовільну фізичну підготовку.

Натомість атестаційний лист містить позитивну характеристику роботи позивача.

Також з інформаційної довідки вбачається, що згідно із протоколом (відомості) прийняття заліків зі службової підготовки за 2014-2015 роки позивач отримав оцінки «добре» із функціональної, тактико-спеціальної, загально-профільної, вогневої та фізичної підготовки.

Отже, колегія суддів зазначає, що відсутні підстави вважати, що атестаційною комісією приймалось рішення про службову невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді на підставі повного та всебічного розгляду всіх матеріалів, що були надані до атестування, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, що свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465.

Оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Проте з матеріалів справи вбачається, що комісією не були оцінені належним чином в сукупності всі критерії, яким повинен відповідати позивач для продовження служби в поліції.

Відповідно до п. 24 Розділу ІV Інструкції № 1465 встановлено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Відповідно до пункту 28 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що дії Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо призначення та проведення атестації позивача, а також рішення Атестаційної комісії №2 ГУ НП в Сумській області від 06.07.2016 р., зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та необхідність звільнення його зі служби є протиправними.

Оскільки дії Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо призначення та проведення атестації позивача, а також рішення Атестаційної комісії №2 ГУ НП в Сумській області від 06.07.2016 р., зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та необхідність звільнення його зі служби підлягають визнанню протиправними, наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 11 серпня 2016 року №217 о/с "По особовому складу" в частині звільнення позивача зі служби в поліції також є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки підставою для його винесення є незаконний висновок атестаційної комісії.

Відповідно до ч.1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки позивача було звільнено зі служби в поліції з порушенням вимог чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме: на посаді начальника сектору Краснопільського відділення поліції (с. Краснопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, у разі, якщо працівник поновлюється на роботі за період, у якому він отримував інший заробіток, підлягає стягненню не середній заробіток працівника, а саме різниця в заробітку.

Згідно довідки Головного управління Національної поліції в Сумській області від 22 березня 2017 року №318 середньоденне грошове забезпечення позивача становить 202 грн. 46коп.

Кількість днів вимушеного прогулу станом на 19.04.2017р. склало 247 календарних днів, у зв'язку з чим сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу становить: 202,46грн. * 247 календарних днів = 50007 грн.62 коп.

За приписами частин 1 та 5 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб. У середньомісячну заробітну плату (дохід) для обчислення допомоги по безробіттю включаються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески, які підтверджуються даними Єдиного державного реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України.

Таким чином, в розумінні Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» при застосуванні ч.2 ст.235 КЗпП України, до заробітку слід відносити також суму отриманої працівником за час вимушеного прогулу допомоги по безробіттю. Тому, за наявності відомостей про виплату допомоги по безробіттю, при поновленні на роботі на користь такої особи підлягає стягненню саме різниця між її середнім заробітком та сумою отриманої допомоги.

Отже, враховуючи, що позивач у вищевказаний період знаходився на обліку як безробітний у Краснопільському районному центрі зайнятості, де йому виплачено допомогу по безробіттю в загальній сумі 24699грн.18коп., стягненню підлягає різниця між середнім заробітком та допомогою по безробіттю, що складає 25 308 грн. 44 коп. (50 007 грн.62 коп. - 24699 грн. 18коп).

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особо зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем по справі не було доведено правомірності власних рішень та дій, які є предметом оскарження по даній справі.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2017 року по справі №818/306/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2017р. по справі № 818/306/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Чалий І.С. Бондар В.О.
Повний текст ухвали виготовлений 17.10.2017 р.