Справа № 235/4005/17
Суддя: Назаренко Г. В.
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/235/167/17
Справа 235/4005/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

13 жовтня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.

при секретарі Муханової В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача Третьякової Ю.С.,Коміссарової Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 січня 2015 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після подання ним заяви відповідач в установлений п.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не надав йому прийняте за результатами розгляду заяви рішення.

22 червня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про повторний перегляд його заяви про призначення пенсії та надати відповідне рішення.

В липні 2017 року від відповідача отримав відповідь та рішення про відмову в призначенні пенсії від 20.03.2015р., з якого вбачається, що відповідач не зарахував до пільгового стажу періоди роботи трактористом-машиністом у фізичній особі-підприємця ОСОБА_5 з 28.08.2001р. по 12.10.2011р., з 17.04.2012р. по 12.10.2012р., з 16.04.2013р. по 14.10.2013р., з 08.10.2014р. по 04.12.2014р.

Відмова вмотивована тим, що віднесення господарства до підприємства сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводяться відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Згідно витягу з Єдиниого державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем, тому довідки про підтвердження пільгового стажу від 08.12.2014р. є безпідставними.

Позивач вважає прийняте відповідачем рішення та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 14 січня 2015 року із зарахуванням до пільгового стажу періодів його роботи з 23.08.2011р. по 12.10.2011р., з 17.04.2012р. по 12.10.2012р., з 16.04.2013р. по 14.10.2013р., з 08.10.2014р. по 04.12.2014р. у фізичній особі-підприємця ОСОБА_5 Просив поновити строк на оскарження рішення відповідача, визнати причини пропуску поважними.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.34).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Представники відповідача Третьякова Ю.С., Коміссарова Ю.Ю. позовні вимоги не визнали і суду пояснили, що 14 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Управління про призначення пенсії згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління від 20 березня 2015 року у призначенні пенсії було відмовлено.

Відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до наданих документів страховий стаж позивача складає 32 роки 9 місяців 23 дні, стаж згідно п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - 18 років 10 місяців.

Позивач претендує на зарахування до пільгового стажу періоди роботи з 23.08.2011р. по 12.10.2011р., з 17.04.2012р. по 12.10.2012р., з 16.04.2013р. по 14.10.2013р., з 08.10.2014р. по 04.12.2014р. у фізичній особі-підприємця ОСОБА_5

Таким чином, відсутні підстави в призначенні пенсії відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 20 років.

Відповідно до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Рішення Управління про відмову в призначенні пенсії позивачу було винесено у 2015 році. Оскільки адміністративний позов поданий після закінчення строків, просили залишити адміністративний позов без розгляду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.

14 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Управління із заявою, зареєстрованою за № 231, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», додавши до неї наступні документи: копію трудової книжки НОМЕР_1 від 15.10.2004р., копію трудової книжки колгоспника № 1256 від 22.06.1978р., копію військового квитка НУ № 766442 від 23.10.1977р., архівну довідку Міжгалузевого регіонального архіву від 04.11.2014р. № 491, архівну довідку про заробітну плату від 04.11.2014р. № 492, видану Міжгалузевим регіональним архівом, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5, довідки ФОП ОСОБА_5 від 08.12.2014р. № 1 та від 30.09.2014р. № 2, ксерокопії трудових договорів від 23.08.2011р., від 17.04.2012р., від 16.04.2013р., від 08.10.2014р., ксерокопію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, ксерокопію паспорту, пояснювальну від 14.01.2015р. Додатково при розгляді заяви були взяті до уваги такі документи: індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 04.07.2000р. по 31.12.2014р., рішення комісії про результати розгляду заяв щодо підтвердження пільгового стажу роботи від 06.03.2015р. № 2/156.

Рішенням Управління від 20 березня 2015 року в призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відмовлено у зв'язку з тим, що до спеціального стажу згідно п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не зараховані періоди роботи на посаді тракториста-машиніста у фізичній особі-підприємця ОСОБА_5 з 23.08.2011р. по 12.10.2011р., з 17.04.2012р. по 12.10.2012р., з 16.04.2013р. по 14.10.2013р., з 08.10.2014р. по 04.12.2014р., так як відповідно до вимог закону право на пенсію за віком на пільгових умовах мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства. Віднесення господарства до підприємства сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 03.02.2011р. ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємців, тому довідку, видану 08.12.2014р. за № 1 слід вважати як безпідставно видану.

Супровідний лист Управління від 23.03.2015р. № 7445/05/23 про направлення ОСОБА_4 копію рішення про відмову в призначенні пенсії містить відмітку про отримання рішення на руки без зазначення дати.

22 червня 2017 року позивач повторно звернувся до Управління із заявою про перегляд його заяви та доручення до неї документів, що підтверджують пільговий характер роботи, зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 23.08.2011р. по 12.10.2011р., з 17.04.2012р. по 12.10.2012р., з 16.04.2013р. по 14.10.2013р., з 08.10.2014р. по 04.12.2014р. у ФОП ОСОБА_5, зважаючи на те, що в зазначений період він працював трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва. Зазначив, що рішення про відмову в призначенні пенсії станом на час повторного звернення до відповідача із заявою він не отримував (а.с.5).

Заява позивача була розглянута відповідачем, якому надана відповідь від 30.06.2017р. № 19589/02/25 згідно із Законом України «Про звернення громадян», в якому повідомлені мотиви прийнятого відмови у призначенні пенсії, повторно надано копію рішення про відмову в призначенні пенсії (а.с.13).

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття.

Згідно п.2 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992р. № 7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів- машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в тваринництві та рослинництві.

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюються відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010р. № 457 затверджено Національний класифікатор України класифікація видів економічної діяльності 11.10.2010 № 457 (далі - Класифікатор).

Згідно розділу 1 Класифікатора, класифікація видів економічної діяльності (далі - КВЕД) установлює основні для підготовлення та поширення статистичної інформації за видами економічної діяльності. Крім того, КВЕД призначений забезпечувати статистичний облік підприємств, організацій за видами економічної діяльності. Об'єктами класифікації у КВЕД є види економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, що їх на вищих рівнях класифікації групують у галузі.

До сільського господарства віднесено: 01.1 Вирощування однорічних і дворічних культур, 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур та інше.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України основним видом діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за КВЕД 01.11 є вирощування зернових культур (кім рису), бобових культур і насіння олійних культур та інше (а.с.36, 36).

Отже, вид діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 відноситься до сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою КМУ № 637 від 12.08.1993р., у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно записам в трудовій книжці серія НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4 останнього було прийнято на роботу трактористом за трудовим договором від 23.08.2011 року 23 серпня 2011 року, звільнено за власним бажанням за ст.38 КЗпП України 12.10.2011р. (записи № № 18, 19), прийнято на роботу трактористом за трудовим договором від 17.04.2012р. 17.04.2012р., звільнено за власним бажанням за ст.38 КЗпП України 12.10.2012р. (записи № № 24, 25), прийнято на роботу трактористом за трудовим договором від 16.04.2013р. 16.04.2013р., звільнено за власним бажанням за ст.38 КЗпП України 14.10.2012р. (записи № № 28, 29), прийнято на роботу трактористом за трудовим договором від 08.10.2014р. 08.10.2014р., звільнено за власним бажанням за ст.38 КЗпП України 04.12.2014р. (записи № № 32, 33), прийнято на роботу трактористом 01.08.2016р., звільнено за власним бажанням за ст.38 КЗпП України 10.10.2016р. (записи № № 36, 37) (а.с.8-12).

З Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_5 за періоди перебування з ним у трудових відносинах позивача сплачував за нього страхові внески (а.с.6, 7).

Згідно довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 від 15.09.2014р. № 1 ОСОБА_4 працював з 23.08.2011р. по 12.10.2011р., з 17.04.2012р. по 12.10.2012р., з 16.04.2013р. по 14.10.2013р. трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарській продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві.

Зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з п. «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Довідка видана на підставі трудових договорів від 23.08.2011р. № 1, від 17.04.2012р. № 9, від 16.04.2013р. № 0 (а.с.4).

Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач, працюючи трактористом-машиністом, був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, досяг 55 років, має загальний стаж роботи понад 30 років, з них не менше 20 років на роботі тракториста-машиніста, тобто має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що відповідач, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення», а тому рішення про відмову в призначення пенсії позивачу необхідно визнати протиправним.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням обставин справи суд вважає за можливе для повного захисту прав позивач вийти за межі позовних вимог і скасувати оскаржуване рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії позивачу, так як ним порушується його гарантоване Конституцією України право на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна були дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ст.100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, та к і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Оглядом пенсійної справи ОСОБА_4 встановлено, що копія рішення про відмову в призначенні йому пенсії направлялась йому поштою 23.03.2015р. за № 7445/05/23, відомостей про отримання позивачем копії оскаржуваного рішення поштою немає. Розписка про отримання позивачем зазначеної копії рішення Управління не містить в собі дати такого отримання. Сторонами не оспорюється та обставина, що позивач отримав копію рішення позивача про відмову в призначенні пенсії в липні 2017 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивач дізнався про порушення свого права у липні 2017 року, а тому не пропустив строк звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права, і підстав для його поновлення немає.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

З огляду за зазначене, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 640 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Красноармійського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (а.с.1).

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ст.19 Конституції України, п. «а» ст. 13, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст.ст.2, 71, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20 березня 2017 року про відмову в призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_4 пенсію згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 14 січня 2015 року із зарахуванням до пільгового стажу періодів його роботи з 23.08.2011р. по 12.10.2011р., з 17.04.2012р. по 12.10.2012р., з 16.04.2013р. по 14.10.2013р., з 08.10.2014р. по 04.12.2014р. у фізичній особі-підприємця ОСОБА_5.

Стягнути з Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорока) гривень.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Встановити строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови один місяць, перебіг якого починається з дня набрання постановою законної сили.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 жовтня 2017 року. Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 18 жовтня 2017 року.

Суддя Г.В. Назаренко