Справа № 810/1391/16
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1391/16 Головуючий у 1-й інстанції: Харченко С.В. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Кобаля М.І., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити певні дії, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправними та скасувати накази відповідача:

від 04.02.2016 року № 2-о щодо поновлення на роботі ОСОБА_2 з 05.02.2016 року на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та визнати його поновленим на посаді з 01.07.2015 року;

від 21.03.2016 року № 22 щодо накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за грубе порушення трудової дисципліни, що виявилось у прогулах без поважних причин; від 21.03.2016 року № 3-о щодо звільнення ОСОБА_2 з посади головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області;

поновити ОСОБА_2 на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області;

стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також зобов'язати відповідача допустити ОСОБА_2 до роботи у Ставищенському відділенні Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Позивачем, ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, у якій Позивач просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року та прийняти нову постанову про повне задоволення позовних вимог.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку правомірності дій відповідача, оскільки, на думку скаржника, з 15 грудня 2014 року його робочим місцем залишалося, з мовчазної згоди, у Ставищанському відділенні Тетіївської МДПІ, що підтверджується табелями обліку робочого часу за березень-травень 2015 року, графіком чергувань у січні-квітні 2015 року, згоди на зміну робочого місця Позивач не надавав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, ознайомившись із наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що Ставищенське відділення є структурним підрозділом Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області. Із штатного розпису Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області вбачається, що посада головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб, яку обіймав позивач і на яку був поновлений, належить до штатних одиниць безпосередньо управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, у той же час, така посада не передбачена штатним розписом Ставищенського відділення, а отже позивач повинен був приступити до своїх обов'язків у Тетіївській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2, 6 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Факт укладення трудового договору та визначення його істотних умов, як правило, оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до положень статті 29 Кодексу законів про працю України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний, зокрема, проінформувати працівника під розписку про умови праці, ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором, визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами.

Статтею 139 Кодексу законів про працю України визначено обов'язок працівників працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано заходи стягнення у вигляді догани, або звільнення (частина перша статті 147 Кодексу законів про працю України).

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (пункт 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України).

Частиною першою статті 43 Кодексу законів про працю України передбачено, що розірвання трудового договору з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відповідно до положень статті 149 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, необхідними та достатніми підставами для розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця та звільнення працівника з роботи за прогул є одночасна сукупність наступних умов: 1) відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин поспіль без поважних причин; 2) відсутність поважних причин невиходу працівника на роботу; 3) наявність письмових пояснень працівника щодо причин його відсутності на робочому місці або відмова надати такі пояснення, за умови, що роботодавець зажадав їх надання; 4) наявність попередньої згоди на звільнення, наданої первинною профспілковою організацією.

Надаючи правову оцінку наведеним правовим нормам та встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року було зобов'язано Тетіївську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області: надати належним чином завірену копію особової справи ОСОБА_2, табелі обліку робочого часу ОСОБА_2, журналу реєстрації виходу на роботу по Ставищенському відділенні Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, довідку про розмір заробітної плати за останні шість місяців роботи, що передують звільненню, Наказу «Про призначення ОСОБА_3.» (як особи, що була призначена на посаду ОСОБА_2 після його звільнення 01.07.2015 року); забезпечити явку начальника кадрової служби Тетіївської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області в наступне судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, відповідачем було надана особова справа ОСОБА_2, табелі обліку робочого часу ОСОБА_2, журнал реєстрації виходу на роботу по Ставищенському відділенні Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

З аналізу особової справи позивача та наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з серпня 1994 року по липень 2015 року працював в органах доходів і зборів України.

Наказом Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 15.12.2014 року № 5-о позивач призначений на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області в порядку переведення з посади головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області.

У липні 2015 року наказами Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 01.07.2015 року № 62 та 01.07.2015 року № 26-о ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення та звільнено його з займаної посади.

Не погоджуючись із звільненням, позивач звернувся до суду з позовом про поновлення його на роботі.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21.10.2015 року в адміністративній справі № 810/3394/15 ОСОБА_2 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 року наведене вище судове рішення скасовано, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Суд, зокрема, визнав протиправними та скасував накази Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 01.07.2015 року № 62 та 01.07.2015 року № 26-о, а також зобов'язав Тетіївську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області поновити ОСОБА_2 на роботі в Тетіївській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Із вказаного рішення також вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_2 та відповідно до наказу Тетіївській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 15.12.2014 р. № 5-о його було переведено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і фізичних осіб Тетіївської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

16.06.2015 р. ОСОБА_2 не з'явився на своєму робочому місці у м. Тетієві, про причини своєї неявки колег не повідомив, у зв'язку з чим заступником начальника відділення - начальником відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ Кобцем І.В. було складено доповідну записку про відсутність ОСОБА_2 на роботі та складено відповідний акт про його відсутність на робочому місці.

19.06.2015 р. до відповідача засобами поштового зв'язку надійшла заява ОСОБА_2 про надання йому роз'яснень щодо причин переведення на роботу до Тетіївської ОДПІ, яка знаходиться за адресою: м. Тетіїв, вул. Цвіткова, 22.

У згаданому судовому рішенні зазначено, що 22.06.2015 року позивачу у відповідь на його звернення було направлено лист № 334/Г/040, в якому роз'яснено, що ОСОБА_2 зарахований до штату Тетіївської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління дів і зборів з фізичних осіб про що свідчить власноручно написана заява про його переведення.

Таким чином, судом першої та апеляційної інстанції в справі №810/3394/15 було встановлено, що робоче місце ОСОБА_2 є Тетіївська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, яка знаходиться за адресою: м. Тетіїв, вул. Цвіткова, 22.

Причиною скасування рішення про звільнення ОСОБА_2 з роботи через прогул (невихід на роботу за адресою м. Тетіїв, вул. Цвіткова, 22) стало не порушення щодо зміни умов праці, а недотримання вимог заборони звільнення у період тимчасової непрацездатності.

У подальшому наказом Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 04.02.2016 року № 2-о, на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 року в адміністративній справі № 810/3394/15, ОСОБА_2 був поновлений з 05.02.2016 року на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Після того, як відповідач поновив позивача на роботі на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 в адміністративній справі № 810/3394/15, ОСОБА_2 до приміщення Тетіївської ОДПІ, в якому розташований відділ адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб, прибути відмовився, до виконання службових обов'язків не приступив.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що 04.02.2016 року Тетіївська ОДПІ направила на адресу ОСОБА_2 цінний лист з повідомленням про вручення від 04.02.2016 №113/г/040 з копією наказу від 04.02.2016 № 2-«о» «Про поновлення на роботі ОСОБА_2.», який був отриманий адресатом 09.02.2016 року.

У вищевказаному листі було повідомлено ОСОБА_2 про необхідність для виконання своїх посадових обов'язків з'явитися до Тетіївської ОДПІ за адресою м. Тетіїв, вул. Цвіткова, 22 із трудовою книжкою, та листом непрацездатності з 24.06.2015 по 26.05.2015 року

Листом від 09.02.2016 позивач повідомив керівника податкового органу про те, що його робоче місце знаходиться в смт. Ставище, коштів на проїзд до м. Тетіїв не має, тому працювати буде у Ставищенському відділенні Тетіївської ОДПІ.

Станом на 11.02.2016 позивач до Тетіївської ОДПІ не з'явився у зв'язку з чим на адресу ОСОБА_2 було направлено цінний лист №126/Г/10-23-040 (з повідомленням про вручення, який був отриманий адресатом 12.02.2016р.) яким повідомили що ОСОБА_2 необхідно було приступити до виконання функціональних обов'язків з 10.02.2016 в Тетіївській ОДПІ ГУ ДФС за адресою м. Тетіїв, вул. Цвіткова, 22 кабінет №17 протягом робочого дня з 09:00 по 18:00 годин.

16 02.2016 на адресу ОСОБА_2 вдруге було направлено лист № 128/г/10-23-040 з проханням прибути на робоче місце (м. Тетіїв, вул. Цвіткова, 22) та надати пояснення щодо причин відсутності на робочому місці з 10.02.2016 по 16.02.2016 року.

На вищевказані листи, Позивач листом від 18.03.2016 (вх. 21.03.2016 №735/5) пояснень стосовно відсутності на робочому місці з 10.02.2016 по 16.02.2016 року та трудову книжку не надав, та повторно повідомив що його робоче місце знаходиться в смт. Ставище, тому працювати буде у Ставищенському відділенні Тетіївської ОДПІ.

З матеріалів особової справи також вбачається, що 04.02.2016 року Тетіївська ОДПІ листом від 12.02.2016 №254/9/10-23-040 звернулася до КЗ «Ставищенської центральної лікарні», в якому просила надати інформацію щодо відкриття листка непрацездатності на ОСОБА_2 протягом періоду з .02.2016 року. На що КЗ «Ставищенська центральна лікарня» листом від 16.02.2016 №134 (вх. №610/9 від 17.02.2016) повідомила, що лист непрацездатності гр. ОСОБА_2 в період з 05.02.2016 не відкривався.

Також, 12.02.2016 року Тетіївська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області листом №253/9/10-23-040 звернулася до Ставищенського районного центру зайнятості, в якому просили надати інформацію щодо перебування на обліку в Ставищенського районного центру зайнятості ОСОБА_2 протягом періоду з 05.02.2016 р. на що Ставищенський районний центр зайнятості повідомив, що на обліку у Ставищенському районному центрі зайнятості протягом періоду з 05.02.2016 ОСОБА_2 не перебував.

Відповідно до відомостей, внесених до табелів обліку робочого часу працівників Тетіївської ОДПІ за лютий-березень 2016 року (т. 2 а.с. 47-50, 51-54), у робочі дні з 05.02.2016 року по 21.03.2016 року позивач на робочому місці не з'являвся.

В журналах обліку виходу на роботу працівників Тетіївської ОДПІ області підписи позивача за вказаний період відсутні (т. 2 а.с. 55, 56, 57, 58).

На підтвердження фактів відсутності ОСОБА_2, на робочому місці в Тетіївській ОДПІ у періоди з 10.02.2016 по 12.02.2016, з 15.02.2016 по 19.02.2016, з 22.02.2016 по26.02.2016, з 29.02.2016 по 04.03.2016, з 09.03.2016 по 12.03.2016, з 14.03.2016 по18.03.2016 та 21.03.2016 відповідач надає суду акти, складені його посадовими особами (т.2 а.с. 135, 137, 139, 141, 143, 145, 147, 149, 151, 153, 155, 157, 159, 161, 163, 165, 167, 169, 171, 175,177,179,181, 183, 186, 189,192,194).

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. 43 КЗпП України Тетіївська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області надано подання від 10.03.2016 року №232/10/040 Голові профспілкового комітету Тетіївської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про отримання згоди на звільнення ОСОБА_2, який вчинив прогул протягом дванадцяти робочих днів (10, 11, 12, 15, 16, 17, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 29 лютого та 01,02,03,04,09 березня 2016 року). Надати письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі відмовився. Отже відсутність ОСОБА_2 на роботі з 10, 11, 12, 15, 16, 17, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 29 лютого та 01, 02, 03, 04, 09 березня 2016 року визнано прогулами без поважних причин (копія Подання з додатками додається).

15.03.2016 р. на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників органів державної фіскальної служби Тетіївської ОДПІ прийнято рішення надати згоду на звільнення ОСОБА_2 за прогул без поважних причин про що винесено повідомлення від 16.03.2016 № 1 профспілковий комітет первинної профспілкової організації працівників органів державної фіскальної служби Тетіївської ОДПІ надав відповідачу згоду на звільнення ОСОБА_2

Відповідно до ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Наказом Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 21.03.2016 № 22 ОСОБА_2, відповідно до приписів статті 147 Кодексу законів про працю України, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення на підставі пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

У ході судового розгляду справи судом встановлено, що після поновлення на роботі на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, позивач на робочому місці не з'явився, до виконання службових обов'язків не приступив, тим самим допустив прогул без поважних причин.

Таким чином, на переконання колегії суддів, відповідач, приймаючи рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення та звільнення з роботи, діяв правомірно, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

У своїй апеляційній скарзі позивач стверджує, що на день його переведення з 04.02.2016 року з причин реорганізації Ставищеньського відділення МДПІ в Тетіївському ОДПІ на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області відповідач не отримував письмової згоди на зміну робочого місця з населеного пункту смт. Ставище на м. Тетіїв.

На вказані посилання скаржника колегія суддів зазначає, що станом на 15.12.2014 року ОСОБА_2 займав посаду головного державного ревізора-інстпектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області, про що є відповідний запис у трудовій книзі позивача про призначення його на вищезазначену посаду.

Згідно наказу Тетіївської ОДПІ від 15.12.2014 №5-о «Про переведення працівників» у зв'язку з утворенням територіальних органів ГУ ДФС у Київській області, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №160 «Про утворення Державної фіскальної служби України», постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2015 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визначення такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», керуючись Порядком здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізації або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.20111 року №1074, згідно структури Тетіївської ОДПІ затвердженої ДФС України07.11.2014 року, штатного розпису Тетіївської ОДПІ затвердженим ГУ ДФС у Київській області 19.11.2014 року та ч. 4 ст. 36 Кодексу законів про працю України ОСОБА_2 переведено з посади головного державного ревізора-інстпектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області на посаду головного державного ревізора-інстпектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Підставою для переведення ОСОБА_2 на посаду головного державного ревізора- інстпектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області стала заява ОСОБА_2 від 15.12.2014 року (копія наказу Тетіївської ОДПІ від 05.02.2016 №5-о та копія Заяви ОСОБА_2 міститься в матеріалах особової справи), а отже посилання позивача, що роботодавець безпідставно, без отримання його згоди, змінив істотні умови праці спростовуються наведеними доказами.

Колегія суддів наголошує, що позивач до липня 2015 року працював на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, з якої був звільнений наказами відповідача від 01.07.2015 № 62 та 01.07.2015 № 26-о.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 в адміністративній справі № 810/3394/15 позивача поновлено на роботі на цій же посаді в Тетіївській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Судом першої як і судом апеляційної інстанції було встановлено, що в складі Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області функціонує 18 структурних підрозділів, у тому числі: управління доходів і зборів з фізичних осіб (відділ адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ, в якому обіймав посаду позивач, входить до складу управління) та Ставищенське відділення.

Управління доходів і зборів з фізичних осіб є структурним підрозділом Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, що знаходиться у приміщенні цього органу доходів і зборів за адресою його місцезнаходження у м. Тетієві.

Ставищенське відділення є структурним підрозділом Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, що знаходиться за адресою: смт. Ставище, вул. Генерала Кравченко, буд. 1.

Із штатного розпису Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області вбачається, що посада головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб, майнових податків та ЄСВ управління доходів і зборів з фізичних осіб, яку обіймав позивач і на яку був поновлений, належить до штатних одиниць безпосередньо управління доходів і зборів з фізичних осіб Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській, у той же час, така посада не передбачена штатним розписом Ставищенського відділення.

Узагальнюючи все вище наведене колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказів Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 21.03.2016 року № 22 та 21.03.2016 року № 3-о є такими, що задоволенню не підлягають, що було вірно зроблено судом першої інстанції.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на Постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді М.І. Кобаль

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кобаль М.І.

Кучма А.Ю.