Справа № 199/1277/17(2-а/199/78/17)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 року справа № 199/1277/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції

на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року

у справі № 199/1277/17

за позовом ОСОБА_1

до інспектора управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську 8 роти 2 батальйону сержанта поліції Мироненка Олега Володимировича

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся у Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська з позовом до інспектора управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську 8 роти 2 батальйону сержанта поліції Мироненка Олега Володимировича про скасування постанови ЕАА №059876 від 10 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як підтверджується матеріалами та фактичними обставинами справи, відповідачем винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №059876 від 10 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень (а.с. 10).

За змістом цієї постанови, 10 лютого 2017 року о 22:14 годині ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO державний номер НОМЕР_1, у м. Дніпрі по вул. Молодогвардійська, 38 рухався з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби, чим порушив підпункт «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначав, що відповідачем не надано доказів, якими підтверджується склад адміністративного правопорушення, скоєного позивачем. Окрім того, відповідачем порушений порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбачений статтями 251, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на наступне.

На підставі статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до частини 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з підпунктом «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що, зокрема, неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем вчинено адміністративне правопорушення, визначене підпунктом «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність відповідно до частини 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, запис який долучений до матеріалів справи (а.с. 21).

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається, зокрема, в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектор патрульної поліції, який має спеціальне звання сержанта поліції, наділений правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд якого відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції органів Національної поліції, то поліцейським правомірно на місці вчинення правопорушення винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Суд апеляційної інстанції враховує, що позивач не заперечував, що постанова про застосування адміністративного стягнення йому оголошена та вручена, а його доводи про позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевірені та відхилені судом, оскільки ОСОБА_1 не став користуватися своїми правами, в тому числі щодо виклику захисника або фахівців в галузі права.

При цьому, пояснення, які надавалися позивачем, не спростовують факту виявленого порушення.

Враховуючи те, що відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд адміністративної справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання щодо обрання виду стягнення належить до компетенції органів Національної поліції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції безпідставно скасовано постанову інспектора управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську 8 роти 2 батальйону сержанта поліції Мироненка Олега Володимировича.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова ЕАА №059876 від 10 лютого 2017 року про адміністративне правопорушення є законною, прийнятою відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом.

Доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції, рішення суду першої інстанції прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нової постанови.

Керуючись статтями 197, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим