Справа № 642/1359/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 р. Справа № 642/1359/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - Новикова В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Харківського обласного військового комісаріату на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 17.07.2017р. по справі № 642/1359/17

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Харківського обласного військового комісаріату

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач - ОСОБА_3, звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Харківського обласного військового комісаріату, в якому просив суд:

-визнати за ним право на призначення та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» У розмірі, який обчислений з грошового забезпечення до якого включені : щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, та одноразова грошова допомога при звільненні;

-визнати дії (бездіяльність) Харківського обласного військового комісаріату щодо не внесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення позивача від 27.11.2014. року N2 228/ВФЗ відомості про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні які ОСОБА_3 отримував під час проходження військової служби протиправними;

-визнати дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області в частині відмови позивачу в перерахуванні розміру призначеної пенсії з 23.11.2016 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського обласного військового комісаріату від 23.11.2016 року №640/ВФЗ - неправомірними.

-зобов'язати Головне управління Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію з 23.11.2016 року в розмірі який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського обласного військового комісаріату від 23.11.2016 року №640/ВФЗ, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 23.11.2016 року.

-зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області подати протягом п'ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 17 липня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право на призначення та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» У розмірі, який обчислений з грошового забезпечення до якого включені : щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, та одноразова грошова допомога при звільненні.

Визнано дії (бездіяльність) Харківського обласного військового комісаріату щодо не внесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_3 від 27.11.2014. року N2 228/ВФЗ відомості про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні які ОСОБА_3 отримував під час проходження військової служби протиправними.

Визнано дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області в частині відмови ОСОБА_3 в перерахуванні розміру призначеної пенсії з 23.11.2016 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського обласного військового комісаріату від 23.11.2016 року №640/ВФЗ - неправомірними.

Зобов'язано Головне управління Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію з 23.11.2016 року в розмірі який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського обласного військового комісаріату від 23.11.2016 року №640/ВФЗ, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 23.11.2016 року.

Зобов'язаноГоловне управління Пенсійного фонду України в Харківський області подати протягом п'ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачами - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та Харківським обласним військовим комісаріатом, подано апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 17 липня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг відповідачі посилаються на порушення судом першої інстанції приписів ч. 2 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", п. 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам. військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 № 393, постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 № 1170 "Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 року, Закону України від 03.07.1991 року № 1282 "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, п. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин викладених в апеляційних скаргах.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідачів, перевіривши, в межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що позивач - ОСОБА_3, проходив дійсну військову службу в ЗСУ та 21.11.2014 року був звільнений з військової служби.

При оформленні документів для призначення пенсії Харківський обласний військовий комісаріат не зазначив в довідці про додаткові види грошового забезпечення від 27.11.2014 р. № 228/ВФЗ відомості про складові грошового забезпечення які позивач отримував під час проходження військової служби, а саме: щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначило позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на підставі оформлених документів Харківським обласним військкоматом з 22.11.2014 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області розраховано розмір пенсії позивачу на підставі довідки Харківського ОВК про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_3, для обчислення пенсії від 27.11.2014 р. № 228/ВФЗ.

Позивач звернувся до Харківського обласного військового комісаріату із заявою про надання нової довідки про додаткові види грошового забезпечення із зазначенням відомостей про складові додаткових видів грошового забезпечення які я отримував під час проходження військової служби, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні у листопаді 2016 р.

Харківський ОВК надав позивачу нову довідку про додаткові види грошового забезпечення від 23.11.2016 р. № 640/ВФЗ в якій зазначені відомості про складові грошового забезпечення які позивач отримував під час проходження військової служби, а саме: щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 08.12.2016 р. про перерахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці Харківського ОВК від 23.11.2016 р. № 640/ВФЗ з 23.11.2015 р. До зазначеної заяви додано оригінал довідки Харківського обласного військового комісаріату від 23.11.2016 р. № 640/ВФЗ.

На звернення позивача, Головне управління Пенсійного фонду України листом від 13.12.2016 № 2292/9-14 відмовило ОСОБА_3 у перерахунку пенсії на підставі довідки ХОВК від 23.11.2016 р. № 640/ВФЗ (а.с. 12).

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання пенсії в розмірі, обчисленому з грошового забезпечення, до складу якого включені матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, які позивач отримав протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби з 23.11.2016 р.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Положеннями ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 2 п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Під час судового розгляду справи встановлено, що при обчисленні розміру пенсії позивача під час перерахунку, ГУ ПФУ не враховано грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, щомісячну додаткову грошову винагороду, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільнені.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до преамбули Закону № 2262-XII держава гарантує перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" від 04.04.2006 р., який набрав чинності 29.04.2006 р., в Закон № 2262-XII були внесені зміни і згідно пункту 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону з метою створення фінансових можливостей в державі для вирівнювання розмірів пенсій, призначених звільненим зі служби в різні періоди військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" (2262-12), незалежно від часу звільнення їх у запас або у відставку і ліквідації існуючої диспропорції в розмірах таких пенсій, ввести мораторій на розширення військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяким іншим особам, які перебувають на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, нових додаткових щомісячних видів грошового забезпечення. Кабінет Міністрів України повинен забезпечити прийняття нормативно-правових актів щодо підвищення грошового забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяким іншим особам (посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років) за рахунок рівноцінної заміни сплачуваної їм щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років).

На виконання зазначеного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 07.11.2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі Постанова № 1294). Зазначена постанова набула чинності з 01.01.2008 року.

Відповідно до п. 1 Постанови № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, Постановою № 1294 було змінено структуру грошового забезпечення військовослужбовців.

Положеннями п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців. Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25) до одноразових віднесені: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений ст. 9-1 Закону № 2011-XII), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Разом з тим, ч. 1 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міноборони від 11.06.2008 р. № 260, зареєстровано в Мінюсті 14.07.2008 р. за № 638/15329.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міноборони, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міноборони (п.п. 3 п. 5 Постанови № 1294, п.п. 33.1, 33.3 п. 33 розділу XXXIII Інструкції).

Постановою від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (з наступними змінами) Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі - винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Так, відповідно до пп.2 п.1 вказаної постанови установлено вищезазначену винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена ст. 15 Закону № 2011-XII.

Аналізуючи наведені правові норми, суд першої інстанції дійшов висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Однак, колегія суддів зазначає, що єдиною умовою для включення відповідних виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, є сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 10.03.2015 року у справі № 21-70а15.

Разом з тим, згідно з п. 2 розділу І Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року №1170 (якийнабрав чинності з 01.01.2011 року), до виплат, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, належить одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно із законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам), військовослужбовцям при звільненні з військової служби.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що одноразова допомога військовослужбовців при звільненні з військової служби не є базою для нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у вищезазначеній постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року по справі № 21-70а15, спірні правовідносини виникли у 2010 році та на час їх виникнення діяв Перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 травня 1998 р. N 697, до якого не було включено одноразову допомогу військовослужбовців при звільненні.

Крім того, перелік додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначений у додатках 25 - 28 до вищевказаної постанови КМУ від 07.11.2007р. № 1294.

Суми індексації грошового забезпечення та вихідної допомоги при звільнені військовослужбовців не віднесені до зазначеного переліку.

З урахуванням наведеного, на суми виплат індексації грошового забезпечення та вихідної допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу єдиний внесок не нараховується.

При цьому, як вбачається з довідки Харківського обласного військового комісаріату від 23листопада 2016 року № 640_ВФ3 про додаткові види і одноразові види грошового забезпечення, індексації (а.с. 14), з сум нарахованих індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні страхові внески згідно діючого законодавства на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не сплачувались.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для включення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, одноразової грошової допомоги при звільненні та індексації у відповідачів були відсутні.

Однак, суд першої інстанції не звернув на це уваги при прийнятті оскаржуваної постанови, визнавши протиправними дії ГУПФУ в Харківській області щодо відмови у перерахунку пенсії позивача з урахуванням вказаних виплат та зобов'язавши першого відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що відповідно до ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Частиною 2 статті 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, судом адміністративної юрисдикції не розглядаються позовні вимоги про визнання за позивачем певного права, а відтак, постановою адміністративного суду, прийнятою за результатами розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, не може бути визнано за ОСОБА_3 право на призначення та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до якого включені: щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Належним та достатнім способом захисту прав позивача у спірних відносинах є визнання протиправними дій Харківського обласного військового комісаріату щодо не внесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_3 від 27.11.2014. року N2 228/ВФЗ; визнання протиправними дій ГУПФУ в Харківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням вищевказаних виплатта зобов'язання ГУПФУ в Харківській області здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням вищевказаних виплат, а не визнання за ним права на призначення та отримання пенсії у розмірі, обчисленому з урахуванням вказаних виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

За ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 17.07.2017р. по справі № 642/1359/17 підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог про визнання за ОСОБА_3 права на призначення та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі, який обчислений з грошового забезпечення до якого включені: щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, та одноразова грошова допомога при звільненні; визнання неправомірними дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині відмови ОСОБА_3 в перерахуванні розміру призначеної пенсії з 23.11.2016 року з урахуванням індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського обласного військового комісаріату від 23.11.2016 року №640/ВФЗ; зобов'язання Головного управління фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію з 23.11.2016 року в розмірі який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського обласного військового комісаріату від 23.11.2016 року №640/ВФЗ, з прийняттям у цій частині нової постанови про відмову в задоволенні вищезазначеної частини позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 200, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Харківського обласного військового комісаріату - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 17.07.2017р. по справі № 642/1359/17 - в частині задоволених позовних вимог про визнання за ОСОБА_3 права на призначення та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі, який обчислений з грошового забезпечення до якого включені: щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, та одноразова грошова допомога при звільненні; визнання неправомірними дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині відмови ОСОБА_3 в перерахуванні розміру призначеної пенсії з 23.11.2016 року з урахуванням індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського обласного військового комісаріату від 23.11.2016 року №640/ВФЗ; зобов'язання Головного управління фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію з 23.11.2016 року в розмірі який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського обласного військового комісаріату від 23.11.2016 року №640/ВФЗ - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні зазначених позовних вимог - відмовити.

В іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 17.07.2017р. по справі № 642/1359/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17.10.2017 р.