Справа № 813/3166/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року справа № 813/3166/17

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Витвицька В.П.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір парфум косметик» про надання дозволу на погашення податкового боргу, -

в с т а н о в и в :

Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір парфум косметик», в якому просить суд надати дозвіл на погашення податкового боргу відповідача в сумі 698436,67грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкового боргу за платежем по земельному податку з юридичних осіб в сумі 698436,67грн. Позивач вживав заходи щодо погашення податкової заборгованості, визначені Податковим кодексом України, в тому числі звертався до суду з позовом про стягнення податкової заборгованості та надсилалась податкову вимогу. Проте, вказані заходи не призвели до надходження коштів до бюджету для погашення податкового боргу відповідачем, платіжні вимоги повернуті без виконання у звязку з відсутністю коштів на рахунках платника. З цих підстав позивач просить надати дозвіл на погашення усієї податкової заборгованості за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Відповідач заяву про визнання позову або заперечення на позовну заяву до суду не подав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні суму податкового боргу визнав.

Заслухавши пояснення представника сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Суд встановив, що ТзОВ «Сапфір парфум косметик» зареєстроване як юридична особа 30.08.2017 виконавчим комітетом Львівської міської ради, місцезнаходження: 79037, м.Львів, вул.Земельна,1.

Законом України «Про внесення змін до Податкового Кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 внесено зміни до вказаного кодексу та ст.19-1 Податкового кодексу України відповідно до якої функції з погашення податкового боргу закріплено за Головним управлінням ДФС у Львівській області.

Як вбачається з довідки Головного управління ДФС у Львівській області №4663/9/13-01-17-01-12 від 01.09.2017 про заборгованість сума податкового боргу ТзОВ «Сапфір парфум косметик» станом на 30.08.2017 становить 698436,67грн. (в тому числі недоїмка по основному платежу на суму 698347,52грн., недоїмка по фінсанкціям на суму 31,56грн. та пені на суму 57,59грн.)

Податкові органи звертались до Львівського окружного адміністративного суду із позовом про стягнення з відповідача податкового боргу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 у справі №2а-11895/11/1370 задоволено позов ДПІ у Личаківському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області про стягнення з ТзОВ «Сапфір парфум косметик» коштів в сумі 333885,63грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2014 у справі №813/4082/16 задоволено позов ДПІ у Личаківському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області про стягнення з ТзОВ «Сапфір парфум косметик» коштів в сумі 364393,24грн.

На виконання ст.59 ПК України позивачем 05.02.2009 сформовано ТзОВ «Сапфір парфум косметик» першу податкову вимогу форми «Ю» №1/104 про сплату загальної суми податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобовязаннями на суму 8048,35грн. Проте, вказана вимога залишена без виконання, борг відповідачем не сплачено.

На виконання ст.59 ПК України позивачем 27.03.2009 сформовано ТзОВ «Сапфір парфум косметик» другу податкову вимогу форми «Ю» №7744/24 про сплату загальної суми податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобовязаннями на суму 8048,35грн. Проте, вказана вимога залишена без виконання, борг відповідачем не сплачено.

22.10.2013 позивачем прийнято рішення про опис майна ТзОВ «Сапфір парфум косметик» у податкову заставу.

Відповідно до акта опису майна від 23.10.2013 №22 проведений опис майна відповідача.

На виконання вказаної постанови суду, у відповідності до абзацу 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, позивачем надіслано у банки, які обслуговують рахунки відповідача, інкасові доручення про стягнення з рахунків підприємства податкового боргу, однак внаслідок вжитих заходів сума заборгованості не погашена.

Таким чином, заходи стягнення вжиті позивачем не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, а тому, позивач звернувся до суду з вимогою про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Суд при вирішенні спору виходив з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України (надалі ПК України) платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України).

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 87.1, 87.2 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених вказаною статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених вказаним Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України, яка регулює питання змісту податкової застави, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених вказаним Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Отже, податковий борг може бути погашений як за рахунок грошових коштів так і за рахунок майна платника податків.

Згідно з ст.89 ПК України право податкової застави виникає у разі:

- несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень вказаної статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 вказаної статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Згідно з п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Пунктом 89.5. ст. 89 ПК України передбачено, що у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2, 95.3, 95.10 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З метою реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, проводиться експертна оцінка вартості такого майна для визначення початкової ціни його продажу.

Така оцінка проводиться у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до п. 93.4 ст.93 ПК України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до ст. 95 ПК України таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Абзацом 2 п.95.3 ст.95 ПК України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

ПК України визначено черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Тобто, звертаючись до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі контролюючий орган має надати суду докази вчинення дій щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, які обслуговують даного платника.

Суд встановив, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 у справі №2а-11895/11/1370 з ТзОВ «Сапфір парфум косметик» стягнено податковий борг в сумі 333885,63грн. та постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2014 у справі №813/4082/16 з ТзОВ «Сапфір парфум косметик» стягнено податковий борг в сумі 364393,24грн., які набрали законної сили.

Як вже встановлено судом позивач направляв у банки, які обслуговують рахунки відповідача, інкасові доручення про стягнення з рахунків підприємства податкового боргу, однак внаслідок вжитих заходів сума заборгованості не погашена.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивачем здійснено заходи щодо стягненню коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, на суму податкового боргу, який виник внаслідок несплати відповідачем податкового боргу. Тобто, Головне управління ДФС у Львівській області належним чином здійснило усі необхідні заходи, що передують зверненню контролюючого органу до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір парфум косметик» про надання дозволу на погашення податкового боргу підлягають задоволенню повністю, а саме необхідно надати Головному управлінню ДФС у Львівській області дозвіл на погашення суми податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір парфум косметик» за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Судові витрати відповідно до ст.94 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Надати Головному управлінню ДФС у Львівській області дозвіл на погашення суми податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір парфум косметик» у розмірі 698436 (шістсот девяносто вісім тисяч чотириста тридцять шість)грн. 67коп. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик