Справа № 806/2446/17
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м.Житомир справа № 806/2446/17

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Грабського А.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту держав виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, скасування повідомлення від 30.08.2017 №_20.1-Д/5, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» звернулося до суду з позовом, в якому просить:

- визнати дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 з прийняття повідомлення від 30.08.2017 №_20.1-Д/5 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання неправомірними;

- скасувати повідомлення від 30.08.2017 №_20.1-Д/5 про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3;

- зобов'язати державного виконавця Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом 27.06.2017 № 823 2017, Житомирського окружного адміністративного суду;

- стягнути з Державної виконавчої служби України судовий збір на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» (ідентифікаційний код 03344071) в розмірі 4800,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що виконавчий лист № 823 від 27.06.2017 повністю відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а тому у відповідача не було правових підстав для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання. Вважає, що протиправними діями державний виконавець фактично позбавив стягувача законного права на виконання судового рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав викладених в письмовому запереченні.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі №806/440/17 зобов'язано Державну фіскальну України збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ, на яку Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину суми ПДВ, включеної до податкового кредиту за касовим методом за січень - березень 2016 року в розмірі 12388290,00 грн.

Постанова суду набрала законної сили 06 червня 2017 року.

27 червня 2017 року Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №823 2017р. у справі №806/440/17 (а.с. 14).

Зазначений виконавчий лист було направлено для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

30 серпня 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 винесено рішення у формі повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (далі - повідомлення від 30.08.2017, а.с. 13).

Обґрунтовуючи мотивацію відмови, відповідач керувався пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: повернення виконавчого документу з підстав невідповідності виконавчого документу вимогам пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 13 на звороті).

Не погодившись із діями і рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно зі частиною першою статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до частини другої указаної статті Кодексу адміністративного судочинства України, виконавчий лист видається судом першої інстанції. Якщо за результатами перегляду справи суд апеляційної чи касаційної інстанції залишить прийняте по суті позовних вимог рішення без змін, ухвалить нове судове рішення по суті позовних вимог чи змінить судове рішення, то виконавчий лист видається судом апеляційної чи касаційної інстанції, за умови, що заява особи про видачу виконавчого листа надійшла до моменту повернення адміністративної справи до суду першої інстанції.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України, можливо дійти висновку, що видача виконавчого листа відноситься до виключних повноважень суду - органу, що здійснює правосуддя у формі розгляду і вирішення адміністративних справ у встановленому законом процесуальному порядку.

Зі змісту виконавчого листа № 823 2017 вбачається, що у графі "повне найменування суду, яким видано виконавчий лист" указано - Житомирський окружний адміністративний суд. Зазначений виконавчий лист підписано суддею та помічником судді (секретар) із зазначенням їх прізвищ та ініціалів, підписи яких скріплені печаткою суду із зображення Державного Герба України, що повністю відповідає вимогам ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

Слід наголосити, що суддя та помічник судді (секретар) є особами, які уповноважені на підписання виконавчого листа, так як виконавчі листи видаються судом.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що виконавчий лист № 823 2017, у адміністративній справі №806/440/17 виданий Житомирським окружним адміністративним судом 27.06.2017, повністю відповідає вимогам, встановлених статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження", а отже, у відповідача не було правових підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, суд вважає, що повернення виконавчого документу у адміністративній справі №806/440/17 з тих підстав, що не дотримано вимог пункту 1 частини першої статті 4 Закону, а саме: не зазначено прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, що видала виконавчий лист, є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Так, згідно п. 1 ч. 1. ст. 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 16 Закону визначено, що сторони можуть реалізувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників.

Пунктом 3 Інструкції визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до частини другої статті 26 Закону. До заяви про примусове виконання рішення, яка подається представником стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

Відповідачем по суті не надано в порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, будь-яких належних та допустимих доказів, які б вказували на законність прийнятого відповідачем рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідач протиправно повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, а також встановлено відповідність виконавчого листа вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", суд вважає, що відновлення порушеного права позивача можливе не інакше, як шляхом зобов'язання відповідача відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 823 2017, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 27.06.2017 у справі №806/440/17.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку, в порядку виконання обов'язку передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не доведено законності та обґрунтованості спірного повідомлення від 30.08.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв'язку з чим та виходячи з положень КАС України позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 69-71, 94, 158-163, 167, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 з прийняття повідомлення від 30.08.2017 року №20.1-Д/5 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Скасувати повідомлення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 30.08.2017 року №20.1-Д/5 про повернення виконавчого документу стягувачу та зобов'язати відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №823 Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 року.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 17 жовтня 2017 р.