Справа № 815/2310/17     
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2310/17
УХВАЛА

18 жовтня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про визнання вимоги №ф-47 від 05.05.2011 р. такою, що не є виконавчим документом (листом), та не відповідає вимогам законодавства України,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, в якому позивач просить визнати "вимогу" № ф-47 від 05.05.2011, складену Управлінням ПФУ, такою, що не є виконавчим документом (листом), не відповідає вимогам законодавства України, вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження по справі за її позовом до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про визнання вимоги №ф-47 від 05.05.2011 такою, що не є виконавчим документом (листом), та не відповідає вимогам законодавства України.

Підставою для відмови у відкритті провадження по справі слугували дані автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду", згідно яких постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 по справі № 2а/1570/9232/2011 відмовлено у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання бездіяльності, дій протиправними, незаконними, безпідставними, принизливими, образливими, встановлення відсутності та перевищення повноважень при складанні вимоги про сплату боргу та по нарахуванню додаткових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, визнання вимоги № "ф" 47 від 05.05.2011 року в сумі 1 288,80 грн. за 2010 рік незаконною, протиправною, безпідставною та її скасування, вважати її відкликаною та зобов'язання відкликати вимогу № "ф" 47, визнання боргу по додатковим нарахуванням єдиного внеску за 2011 рік в сумі 979, 59 грн. незаконним, протиправним, безпідставним та скасувати його як такий, вважати його відкликаним та зобов'язання відкликати борг, зобов'язання видати довідку про відсутність різного роду заборгованості в строки до 3-х. Постанова набрала законної сили 03.04.2012.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 по справі № 815/5032/15 з ОСОБА_1 стягнуто на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1288,80 грн. Постанова набрала законної сили 26.01.2016.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2016 відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного від 18.01.2012 по справі №2а/1570/9232/2011 за нововиявленими обставинами. Зазначена ухвала набрала законної сили 12.07.2016.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.07.2016 по справі №815/5994/15 на підставі приписів п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій і бездіяльності протиправними, вимоги незаконною, нарахування протиправними, недійсними, зобов'язання виконати певні дії. Відповідно до тексту вказаної ухвали, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 повторно звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до того ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, щодо якого є такі, що набрали законної сили постанови Одеського окружного адміністративного суду: від 18.01.2012 по справі № 2а/1570/9232/2011 та від 02.10.2015 по справі № 815/5032/15.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, позивачем подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017 задоволена, зазначена ухвала скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому суд апеляційної інстанції виходив із того, що у постанові від 12.01.2012 № 2а/1570/9232/2011 надано оцінку діям органу ПФУ щодо законності прийняття вимоги № 47 від 05.05.2011, а в рішеннях по справам №№ 815/5032/15, 815/5994/15 не вирішувались вимоги щодо відповідності вимоги приписам Закону України «Про виконавче провадження»; предмет цього спору полягає у оскарженні дій та рішення органу державної виконавчої служби щодо відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій на підставі вимоги управління ПФУ, як виконавчого документу, а тому ні сторони, ні предмет спору в даній справі та вищенаведених справах, не є тотожними.

Статтею 27 КАС України визначено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться, у тому числі за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді. Відповідно до вимог ст. 30 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статті 27 КАС України, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Самовідвід повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв'язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання. На переконання суду, кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості в тому, що у учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Аналогічна теза міститься в п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23), який передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Вищеозначені факти обумовлюють необхідність головуючим суддею усунути ймовірну недовіру до суду, забезпечивши в очах розумного спостерігача впевненість у відсутності невідповідного упередження або впливу на суд.

Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлення суддею Завальнюком І.В. підстав для відмови у відкритті провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про визнання вимоги №ф-47 від 05.05.2011 р. такою, що не є виконавчим документом (листом), та не відповідає вимогам законодавства України, головуючий суддя Завальнюк І.В. вважає необхідним, в силу ст.30 КАС України, заявити собі самовідвід по справі № 815/2310/17.

Відповідно до ч.1 ст.32 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) комусь із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 106, 27, 30, 31, 158, 160, 165 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заявити та задовольнити самовідвід головуючого судді Завальнюка І.В. по справі № 815/2310/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про визнання вимоги №ф-47 від 05.05.2011 р. такою, що не є виконавчим документом (листом), та не відповідає вимогам законодавства України.

Адміністративну справу № 815/2310/17 передати до відділу документального забезпечення та аналітичної роботи для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк