Справа № 2-а-1080/10
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-1080/10/0812
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2010 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ІДПС роти ДПС №10003 ВДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ІДПС роти ДПС №10003 ВДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування Постанови серії АР №168920 по справі про адміністративне правопорушення від 14.03.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.03.2010 року, перебуваючи за кермом автомобіля «Опель Кадет», державний номер НОМЕР_1, який належить йому, на а/д Харків Сімферополь, в м. Запоріжжя був зупинений інспектором ІДПС роти ДПС №10003 ВДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2, який склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, пояснивши при цьому, що позивач нібито проїхав на зелений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України. На підставі протоколу було винесено оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу у розмірі 425,00 гривень. Позивач вважає, що обставини, викладені відповідачем у протоколі не відповідають дійсності, вважає, що правила дорожнього руху України (далі ПДР) не порушував, а при складанні протоколу та винесенні постанови відповідачем були порушено його права.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.128 КАС України, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

В обґрунтування позову позивач пояснив, що з постановою по справі про адміністративне правопорушення не згоден, оскільки вважає, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, зазначені в протоколі та постанові по справі про адміністративне правопорушення, пояснюючи це такими обставинами.

14.03.2010 року він керував автомобілем «Опель Кадетт», державний номер НОМЕР_1 по а/д Харків Сімферополь, в м. Запоріжжі був зупинений інспектором ІДПС роти ДПС №10003 ВДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2, нібито у звязку із порушенням правил дорожнього руху, а саме: проїхав на заборонений сигнал світлофора. Однак зауважив, що він перетнув перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору, який згідно п. 8.7.3. «в» дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, тобто на дозволяючий сигнал з дотриманням вимог ПДР. Оскільки жовте світло світлофора ввімкнулося тоді, коли він вже був на перехресті, зупинити автомобіль не використовуючи екстреного гальмування не зміг, тому, керуючись п.п.16.8,8.11 ПДР він проїхав переконавшись в безпеці цього маневру.

Також позивач зазначив, що в порушення вимог ст.268 КУпАП, ст.59 Конституції України його було протиправно позбавлено можливості скористатися правовою допомогою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови.

Прийнявши до уваги пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 14.03.2010 року інспектором ІДПС роти ДПС №10003 ВДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 14.03.2010 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Опель Кадетт», державний номер НОМЕР_1, на а/д Харків-Сімферополь в м. Запоріжжя проїхав на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ПДР України, що є правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 122 КУпАП. В той же день відповідачем було оформлено Постанову АР №168920 по справі про адміністративне правопорушення, і накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При притягненні до адміністративної відповідальності порушені права позивача, передбачені вимогами ст. 280 КУпАП: не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови АР №168920 по справі про адміністративне правопорушення, не мав будь-яких фактичних даних, на підставі яких можливо було встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення містяться пояснення ОСОБА_1, згідно яких він не порушував правил дорожнього руху і які були підтверджені у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, серед іншого, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Ч.3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова інспектора ІДПС ОСОБА_2 винесена без достатніх доказів та з грубими порушеннями прав позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови.

Доводи, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час розгляду справи по суті; постанова про адміністративне правопорушення є безпідставною та необґрунтованою, оскільки, відповідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, ст. ст. 222, 289, 292, 293 КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії АР №168920 від 14.03.2010 року інспектора ІДПС роти ДПС №10003 ВДАІ ГУВМС України в Запорізькій області ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, в звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у діях ОСОБА_1.

У відповідності до ч. 2 ст. 171-2 КАС України постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Р. С. Холод