Справа № 805/3114/17-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/3114/17-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 р. Справа №805/3114/17-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб’єва І.Г., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Сніжненського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування повідомлення та зобов’язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Сніжненського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - Фонд) звернулось до суду із адміністративним позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі – Відділ ДВС) у якому просить визнати дії Відділу ДВС щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання від 12 липня 2017 року неправомірними, скасувати його та зобов’язати Відділ ДВС відкрити виконавче провадження.

В обгрунутування позову зазначають, що в силу Закону України «Про виконавче провадження» Фонд звільнений від сплати авансового внеску. Таким чином, вважають дії Відділу ДВС щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання неправомірними та просять скасувати зазначене повідомлення.

Разом з тим, Позивач просить суд замінити сторону виконавчого провадження.

Представники сторін до судового засідання не з’явилися, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Згідно із статтею 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відкритому судовому засіданні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

15 лютого 2010 року у справі виданий виконавчий лист. В подальшому, ухвалами суду від 28 квітня 2016 року та 06 грудня 2016 року у справі виданий дублікат виконавчого листа та позивачу поновлений строк пред’явлення до виконання виконавчого документу.

12 липня 2017 року Відділом ДВС винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання. Зі змісту вказаного повідомлення вбачається, що підставою для його винесення є відсутність документів щодо підтвердження сплати авансового внеску.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову. При цьому виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 цей виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із статтею 18 Закону № 1404 виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до статті 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 4 Закону № 1404 визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, зокрема, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Разом з тим, відповідно до приписів статті 26 Закону № 1404, від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією.

Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Діяльність Фонду регулюється Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Законом України "Про зайнятість населення", цим Законом, іншими законами у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування та статутом Фонду, який затверджується правлінням Фонду.

Згідно із статтею 9 Закону № 1105 основними завданнями і функціями Фонду соціального страхування України та його робочих органів є:

реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування;

надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону;

аналіз та прогнозування надходження коштів від сплати єдиного внеску.

Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань:

здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду в межах бюджету Фонду, затвердженого Кабінетом Міністрів України, управління майном;

проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, страхових виплат;

здійснюють обмін інформацією з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, реалізації державної податкової політики та з адміністрування єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, Пенсійним фондом України для виконання Фондом покладених на нього функцій і завдань, визначених законодавством України;

здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи;

здійснюють інші функції, передбачені статутом Фонду.

Відповідно до статті 10 Закону № 1105 Фонд має право, зокрема: користуватися в установленому порядку відомостями Державного реєстру загальнообов’язкового державного соціального страхування, даними електронного реєстру листків непрацездатності, необхідними для забезпечення виконання покладених на нього функцій; одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій (у тому числі від органів доходів і зборів, банківських, інших фінансово-кредитних установ) та громадян - суб’єктів підприємницької діяльності відомості щодо використання страхових коштів; перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування; порушувати відповідно до законодавства питання про притягнення посадових осіб до відповідальності за порушення законодавства у сфері соціального страхування, вимагати надання інформації про вжиті заходи; утворювати підприємства, установи, організації для виконання своїх статутних завдань.

Частиною другою вказаної статті на органи Фонду покладені обов’язки, зокрема, органи Фонду зобов’язані: забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом; здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів; вживати заходів щодо раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду; контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування; стягувати надміру виплачені кошти з юридичних і фізичних осіб у встановленому законом порядку; вести облік і звітність щодо страхових коштів;

З аналізу наведених норм вбачається, що Позивач є державним органом, який реалізує державну політику у сферах соціального страхування, а отже у розумінні частини другої статті 26 Закону № 1404 є звільненим від сплати авансового внеску.

З огляду на викладене, адміністративний позов в частині визнання дій Відділу ДВС протиправними та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання від 12 липня 2017 року підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов’язання Відділу ДВС відкрити виконавче провадження та заміну сторони у виконавчому провадженні суд не знаходить правових підстав для їх задоволення. При цьому виходить з такого.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відкрити виконавче провадження, то такі не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що суд, з врахуванням конституційного принципу розподілу влади, позбавлений можливості втручатись в діяльність органів державної виконавчої служби та зобов'язувати останніх приймати рішення, які безпосередньо відносять до їх компетенції.

Що стосується позовної вимоги щодо заміни сторони у виконавчому провадженні суд звертає увагу позивача на те, що ця вимога є передчасною.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 цей виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 264 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

При цьому, у розумінні Закону № 1404, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї з сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

З аналізу зазначених норм вбачається, що для заміни сторони у виконавчому провадженні необхідно декілька умов, зокрема, виконавче провадження має бути відкритим, заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні має бути подано стороною такого виконавчого провадження.

Позивач, на час розгляду справи не є стягувачем у розумінні Закону № 1404, доказів відкриття виконавчого провадження не надано.

За таких обставин, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 94, 158-163, 167, 181, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Сніжненського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області – задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання від 12 липня 2017 року.

Скасувати повідомлення Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання від 12 липня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Аляб'єв І.Г.