Справа № 809/904/17
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р. Справа № 809/904/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Григорука О.Б.,

при секретарі Назарук В.М.,

за участю: представника позивача - Парфан Т.Д., представника відповідача - Богусевич Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Ільцівської сільської ради до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування реєстрації декларації №ІФ51 від 26.12.2016,-

ВСТАНОВИВ:

Ільцівська сільська рада звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування реєстрації декларації №ІФ51 від 26.12.2016.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області 26.12.2016 протиправно зареєстровано подану ОСОБА_3 декларацію №ІФ51 про готовність до експлуатації садибного житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1. Представник позивача вважає, що ОСОБА_3 зазначила в поданій декларації недостовірні дані, оскільки фактично вийшла за межі земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 та самовільно розташувала частину будинку на земельній ділянці, через яку проходить дорога загального користування, що з'єднує присілок Центр з присілком Великий Затінок та забезпечує доступ до земельних ділянок, на яких розміщені комунікаційні споруди Ільцівської загальноосвітньої школи. За вказаних обставин, на думку представника позивача, відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відповідач зобов'язаний скасувати реєстрацію декларації №ІФ51 від 26.12.2016, оскільки будівництво частини садибного житлового будинку проведено ОСОБА_3 на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення позову заперечила з підстав, наведених в письмовому запереченні від 27.09.2017 №2206/1009/1.16/2017. В обґрунтування своєї правової позиції зазначила, що Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області під час реєстрації декларації №ІФ51 від 26.12.2016 про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, діяло в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства, просила суд відмовити в задоволенні позову.

Суд звертає увагу на те, що згідно пункту 9 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

У разі якщо сільські, селищні, міські ради не утворили виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю, повноваження таких органів виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через відповідних головних інспекторів будівельного нагляду (частина 2 статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Згідно Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

В той же час, згідно пункту 7 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

В даному випадку позовна вимога Ільцівської сільської ради звернена до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, яке є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України та, в розумінні пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, є суб'єктом владних повноважень, а отже може бути відповідачем в даній адміністративній справі.

Вказана інформація щодо статусу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області як територіального органу - структурного підрозділу Державної архітектурно-будівельної інспекції України розміщена на офіційному сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України: http://www.dabi.gov.ua, в розділі "Про ДАБІ".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, хоча була повідомлена належним чином про час та дату судового засідання. Жодних клопотань від ОСОБА_3 на адресу суду не надходило.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив таке.

На підставі рішення Ільцівської сільської ради від 14.03.2012 ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,0813 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться поруч у АДРЕСА_2.

06.09.2012 на вказані земельні ділянки Ільцівською сільською радою було видано ОСОБА_2 відповідні державні акти серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_2, якими підтверджено його право власності.

Згідно договору купівлі-продажу від 16.11.2012 ОСОБА_2 продав належні йому земельні ділянки ОСОБА_3

Відповідно до відомостей з кадастрової карти України та державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_2, земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_4 розташовані по різні боки під'їзної дороги загального користування (а.с.11).

26.12.2016 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області здійснило реєстрацію декларації №ІФ51 про готовність до експлуатації садибного житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1, розташованих на земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с.7).

15.06.2017 комісією в складі сільського голови с. Ільці, голови земельної комісії сільської ради та інших осіб було проведено обстеження земельної ділянки площею 0,096 га, яка належить Ільцівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, кадастровий номер НОМЕР_5, та земельної ділянки площею 0,0633 га кадастровий номер НОМЕР_5. За результатами вказаного обстеження комісією встановлено, що на під'їзній дорозі, яка веде до вищезгаданих земельних ділянок та шкільних комунікацій, кладки, яка сполучає присілок Центр та Великий Затінок, самовільно побудований двоповерховий житловий будинок ОСОБА_3, що перекриває дану під'їзну дорогу орієнтовною площею 35,84 м.кв. (а.с.12).

Враховуючи те, що будівництво частини вказаного садибного житлового будинку проведено ОСОБА_3 на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, Ільцівська сільська рада звернулась до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати реєстрацію декларації №ІФ51 від 26.12.2016 про готовність до експлуатації садибного житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Так, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів врегульовано статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини 1 вказаної статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначає Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Суд встановив, що 26.12.2016 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області здійснило реєстрацію декларації №ІФ51 про готовність до експлуатації садибного житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1, розташованих на земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно частини 10 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Аналогічні положення містяться в пункті 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Так, відповідно до частини 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Також, згідно пункту 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Як встановлено судом вище, комісією в складі сільського голови с. Ільці, голови земельної комісії сільської ради та інших осіб 15.06.2017 було проведено обстеження земельної ділянки площею 0,096 га, яка належить Ільцівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, кадастровий номер НОМЕР_5, та земельної ділянки площею 0,0633 га кадастровий номер НОМЕР_5. За результатами вказаного обстеження комісією встановлено, що на під'їзній дорозі, яка веде до вищезгаданих земельних ділянок та шкільних комунікацій, кладки, яка сполучає присілок Центр та Великий Затінок, самовільно побудований двоповерховий житловий будинок ОСОБА_3, що перекриває дану під'їзну дорогу орієнтовною площею 35,84 м.кв. (а.с.12).

Тобто, ОСОБА_3 здійснила будівництво частини житлового будинку на земельній ділянці, що не була відведена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, оскільки така земельна ділянка зайнята дорогою загального користування.

Також, факт невідповідності дійсності відомостей в зареєстрованій декларації №ІФ51 від 26.12.2016 про розміщення об'єкта будівництва, підтверджений копією листа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 17.07.2017 №1531/1009/1.14/2017, згідно якого посадовими особами відповідача було здійснено виїзд за адресою місцезнаходження житлового будинку ОСОБА_3: АДРЕСА_1, та встановлено, що будівництво житлового будинку здійснено із відхиленням від схеми забудови ділянки будівельного паспорта, виданого Відділом містобудування та архітектури Верховинської районної державної адміністрації (а.с.75).

За вказаних обставин, у відповідності до частини 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, реєстрація декларації №ІФ51 від 26.12.2016 про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, підлягає скасуванню Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

При цьому, згідно 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування. Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов слід задовольнити та скасувати державну реєстрацію декларації №ІФ51 від 26.12.2016 про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта.

Щодо відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн., то суд зазначає наступне.

Згідно статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат, які за результатами розгляду справи розподіляються між сторонами за правилами, врегульованими статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Частина третя цієї статті визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Стаття 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлює, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до глави 6 Кодексу адміністративного судочинства України склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.

Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави вважати, що на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об'ємів робіт, їх кількості та видів. Окрім того, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги й її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат.

В даному випадку, представником позивача не надано суду жодних доказів на підтвердження виконаних об'ємів робіт з надання Ільцівській сільській раді правової допомоги, їх кількості та видів.

Таким чином, представник позивача не довівши факту відповідності заявленої до стягнення суми законодавчо встановленому граничному розміру витрат на правову допомогу, не подавши суду розрахунку таких витрат, а також їх складових, без належного правового обґрунтування заявив вимоги про відшкодування 16000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 30.10.2014 №К/800/11/14 та від 24.12.2014 №К/800/19221/13.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області на користь Ільцівської сільської ради, Верховинського району, Івано-Франківської області сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію декларації №ІФ51 від 26.12.2016 про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області на користь Ільцівської сільської ради, Верховинського району, Івано-Франківської обл. (код 20559790) сплачений судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 17.10.2017.