Справа № 804/4187/17
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2017 р. Справа № 804/4187/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіІлькова В.В.
при секретаріЗагородній О.В.
представників позивача представника відповідачаОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-
03.07.2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати дії Соборного відділу державної відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо складення неправомірних платіжних вимог в межах зведеного виконавчого провадження №11355726 незаконними;
- зобов'язати Соборний відділ державної відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повернути безпідставно стягнуті кошти в межах зведеного виконавчого провадження №11355726.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 року, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - залишено без розгляду. Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані у вигляді заборони вчиняти дії по стягненню в межах зведеного виконавчого провадження №11355726 до винесення рішення по адміністративній справі №804/4187/17 та заборони Державній казначейській службі України у м.Київ здійснювати переказ коштів стягнутих на підставі платіжних вимог В11-1, В11-2, В11-3, В11-4, В11-5, В11-6, В11-7, В11-8, В11-9, В11-10, В11-11, В11-12, В11-13, В11-14, В11-15, В11-16, В11-17, В11-18, В11-19, В11-20, В11-21, В11-22, В11-23, В11-24, В11-25, В11-26, В11-27, В11-28, В11-29, В11-30.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 р. в справі №804/4187/17 задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 р. в справі № 804/4187/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Соборного відділу державної виконавчої служби м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії скасовано.
Справу направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Згідно, розпорядження №2402 д від 30.08.2017 року, у зв'язку із перебуванням судді Дєєва М.В. у тривалій відпустці, відповідно до пункту 2.3.51 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 804/4187/17, за наслідком якого справу передано на розгляд судді Ількову В.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2017 року (суддя Ільков В.В.), справу № 804/4187/17 прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
07.09.2017 року Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотання про скасування заходів забезпечення адміністративного позову в порядку ст.118 КАС України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у задоволенні клопотання відповідача щодо скасування заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії по стягненню в межах зведеного виконавчого провадження №11355726 до винесення рішення по адміністративній справі №804/4187/17 та заборони Державній казначейській службі України у м.Київ здійснювати переказ коштів стягнутих на підставі платіжних вимог В11-1, В11-2, В11-3, В11-4, В11-5, В11-6, В11-7, В11-8, В11-9, В11-10, В11-11, В11-12, В11-13, В11-14, В11-15, В11-16, В11-17, В11-18, В11-19, В11-20, В11-21, В11-22, В11-23, В11-24, В11-25, В11-26, В11-27, В11-28, В11-29, В11-30 - відмовлено.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що в Соборному ВДВС міста Дніпра на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №11355726 щодо боржника ПАТ КБ «Приватбанк», до складу якого входять близько 593 виконавчих провадження на загальну суму понад 117978732,26 гривень. 27.06.2017 року представник позивача частково ознайомився з матеріалами зведеного виконавчого провадження та з'ясував, що в межах зазначеного виконавчого провадження Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було виставлено 30 платіжних вимог за номерами з №В11-1 по №В11-30. Оглянувши суми та виконавчі документи, які зазначені в спірних платіжних вимогах за номерами з №В11-1 по №В11-30, позивач дійшов висновку про їх незаконність та необхідність звернення до суду про їх скасування, оскільки: по-перше, деякі рішення за якими було видано виконавчі документи були скасовані, по-друге, накладено заборони виконання рішень судів у зв'язку з їх зупиненням касаційною інстанцією, по-третє наявні випадки повного фактичного виконання рішень суду Банком, як Боржником. В обґрунтування своєї позиції, позивач посилається на ст. ст. 34, 38, 39 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено, що:
- виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;
- виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають не гайном у виконанню).
- виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
На думку позивача, наявні незаконні дії державного виконавця, який перевищив свої повноваження, ігноруючи норми діючого законодавства та намагається провести незаконне списання коштів, які значно перевищують фактичну суму стягнення. Надмірне списання коштів та списання коштів за скасованими рішеннями, за якими було видано виконавчі документи, надасть можливість виконавчій службі незаконно перерахувати кошти особам, які позбавлені цього права за рішенням суду. З огляду на те, що банк дізнався про допущену відповідачем незаконну бездіяльність 14 лютого 2017 року, то останнім днем оскарження з урахуванням вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України є 24 лютого 2017 року.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.
Представник відповідача, в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечував. Просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову, оскільки дії виконавчого органу щодо складання платіжних вимог В11-1, В11-2, В11-3, В11-4, В11-5, В11-6, В11-7, В11-8, В11-9, В11-10, В11-11, В11-12, В11-13, В11-14, В11-15, В11-16, В11-17, В11-18, В11-19, В11-20, В11-21, В11-22, В11-23, В11-24, В11-25, В11-26, В11-27, В11-28, В11-29, В11-30 в рамках зведеного виконавчого провадження № 11355726, відповідають чинному законодавству України, а надані позивачем листи, в яких останній зазначає про те, що до платіжних вимог, безпідставно було включено суми грошових зобов'язань по рішенням господарських та цивільних судів України не відповідають дійсності.
Дослідивши матеріали справи, подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Вимоги сформовані на підставі виконавчих документів, які входять до складу зведеного виконавчого провадження №11355726, відповідно до ст.ст. 30, 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження».
Позивач в судовому засіданні зазначив, що дії Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо складання вищезазначених платіжних вимог суперечать нормам діючого законодавства України, оскільки відповідачем неправомірно було включено до спірних платіжних вимог, суми грошових зобов'язань по деяким виконавчим провадженням, що призвело до перевищення фактичної суми стягнення по виконавчим документам.
В основу протиправності дій відповідача по складанню платіжних вимог позивач покладає заяви (т. 1 а.с. 9-29, т. 2. а.с.54-70), що були подані ним до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в яких позивач повідомляв обставини, відповідно до яких, на думку позивача, державний виконавець був зобов'язаний:
- зупинити виконавчі провадження №№ 50398789, 50470693, 51243799, 51244330, 51244780, 51243906, 51244129, 51244508, 50979471, 50979471, 50669634, 50135767,50994892;
- вирішити питання про повернення виконавчого документу без виконання у виконавчих провадженнях № 49710719, 49709674, 49754198, 50655151, 50655036, 50654866, 51682133, 51810967, 52973308, 49830967, 51460128;
- закінчити виконавче провадження та вивести зі складу зведеного виконавчого провадження, наступні провадження: №№ ВП 48823629, ВП 49701247, ВП 50941594, ВП 49534929, ВП 49535452, ВП 47663717, ВП 48091917, ВП 49087148, ВП 48328921, ВП 48865500, ВП 49371121, ВП 50886573, ВП 50802753, ВП 49421390, ВП 51432061, ВП 51432294, ВП 48687208, ВП 50652297, ВП 50833062, ВП 49535861, ВП 50886772, ВП 4834301.
Позивач в судовому засіданні, зазначив, що державний виконавець проігнорував обставини викладені в заявах ПАТ КБ «ПриватБанк» та безпідставно включив суми грошових зобов'язань у вказаних вище виконавчих провадженнях до платіжних вимог.
Відповідач, у судовому засіданні звертав увагу суду на те, що суми по виконавчих провадженнях вказаних у листах ПАТ КБ «ПриватБанк» до платіжних вимог внесені не були.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5).
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ст. 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 42 Закону № 1404-VIII передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.
На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
У пункті 2 розділу VІ Інструкції № 512/5 визначено, що витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 26, ч. 1, 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

У пунктах 8, 9 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 6 Закону № 1404-VIII передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1404-VIII органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що обов'язок зі сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження законодавством покладено на боржника і в разі невиконання суб'єктом владних повноважень - боржником його зобов'язань у виконавчому провадженні в добровільному порядку зазначені платежі підлягають списанню з його рахунку органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі відповідної платіжної вимоги державного виконавця.

Згідно пункту 1.39 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», списання примусове - списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що ініціювання переказу здійснюється, зокрема, за платіжною вимогою.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків встановлює Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за № 377/8976 (далі - Інструкція № 22).

Пунктом 5.5 Інструкції № 22 встановлено, що для примусового списання коштів стягувач оформляє не менше ніж у трьох примірниках платіжну вимогу за формою, наведеною в додатку 4, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції та цій главі. У реквізиті "Призначення платежу" платіжної вимоги стягувач зазначає назву, дату видачі та номер (якщо він присвоєний) виконавчого документа. Якщо в реквізиті "Призначення платежу" платіжної вимоги зазначено характер сум, що підлягають списанню згідно з виконавчим документом, то платіжна вимога виконується відповідно до пункту 2.22 глави 2 цієї Інструкції. Виконавчий документ, на підставі якого оформлено платіжну вимогу, банку не подається.

В силу пункту 10.1. Інструкції № 22, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком/ами за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

Згідно пункту 10.10. Інструкції № 22, у разі надходження до банку платіжної вимоги/ інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Виходячи з цього, суд встановив, такі обставини, щодо поданих КБ «ПриватБанк» до відповідача заяв, які на думку позивача, відповідач не врахував при складанні платіжних вимог:

Заява від 22.07.2016 року в якій позивач просить державного виконавця зупинити виконавче провадження № 50398789 (т.1 а.с. 9). Судом встановлено, що виконавче провадження за вказаним номером та виконавчий документ на підставі якого відкрито провадження у платіжні вимоги не включено.

Заява від 18.07.2016 року, в якій позивач просить відповідача, зупинити виконавче провадження № 50470693, в зв'язку з тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 12.03.2016 року було зупинено виконання рішення на користь ОСОБА_6 до розгляду касаційної скарги по суті (т.1 а.с.10). Судом встановлено, що виконавчий документ №201/8493/15-ц та виконавче провадження за номером 50470693, що вказані позивачем у заяві до платіжних вимогах державним виконавцем не включені;

Заява від 22.07.2016 року, якою позивач у зв'язку з тим, що Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 06.05.2016 року було зупинено виконання рішення на користь Беркань В,М. до розгляду касаційної скарги, просить зупинити відкриті на підставі виконавчого листа № 473/3588/15 виконавчі провадження № 51243799, 51244330, 51244780, 51243906, 51244129, 51244508 (т.1 а.с. 11). Судом встановлено, що сума виконавчого листа № 473/3588/15 від 29.11.2016 року виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області увійшла до платіжної вимоги № В11-3.

При цьому, суд звертає увагу, на те, що зазначений виконавчий лист № 473/3588/15 від 29.11.2016 року виданий Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області, складено на підставі рішення суду стосовно стягнення судового збору, за яким відкрито виконавче провадження №ВП 53356541. Лист від 21.07.2016 року (т.1 а.с. 11) Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято до уваги та 25.07.2016 року винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Крім того, виконавчі провадження ВП№№ 51243799, 51244330, 51244780, 51243906, 51244129, 51244508 поновлені 11.04.2017 року, підставою для поновлення виконавчого провадження є Ухвала Вищого спеціалізованого суду України від 13.02.2017 року, якою відмовлено в задоволенні касаційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджують постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 11.04.2017 року ВП№№ 51243799, 51244330, 51244780, 51243906, 51244129, 51244508, наявні в матеріалах справи. Таким чином, протиправність в діях відповідача судом не встановлена.

Заява від 22.07.2016 року, про зупинення виконавчого провадження № 50979471, відкритого на підставі виконавчого листа №307/1451/15, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 31.03.2016 року було зупинено виконання рішення на користь ОСОБА_7 до розгляду касаційної скарги по суті (т.1 а.с.12). Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що суму виконавчого листа №307/1451/15 не включено до жодної із спірних вимог.

Заява б/д за вхідною датою 27.07.2016 року, щодо вирішення питання про повернення виконавчого документу без виконання на підставі якого було відкрите виконавче провадження № 49710719, 49709674, на підстав того, що рішенням ВССУ від 27.04.2016 року було скасовано рішення Малиновського районного суду та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.13). Суд зазначає, що сума виконавчого листа №521/832/15-ц, за яким відкриті виконавчі провадження 49710719, 49709674 не увійшла до платіжних вимог.

Заява від 06.06.2016 року про зупинення виконавчого провадження № 50979471, на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 31.03.2016 року, якою було зупинено виконання рішення на користь ОСОБА_7 (т.1 а.с.14). З матеріалів справи встановлено, що виконавчий лист №307/1451/15-ц виданий Тячівстким судом Закарпатської області не включено до платіжних вимог.

Заява б/д за вхідною датою 05.08.2016 р. щодо вирішення питання про повернення виконавчого документу без виконання на підставі якого було відкрите виконавче провадження про стягнення на користь ОСОБА_8 № ВП 49754198, в зв'язку з тим, що ухвалою ВССУ від 15.06.2016 року скасовано рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.12.2015 року, справу передано на новий розгляд (т.1 а.с.15) Судом встановлено, що виконавчий лист №201/15021/41-ц увійшов до платіжної вимоги № В11-2. Однак, вказаний виконавчий лист виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 05.01.2017 року, на підставі якого 07.02.2017 року було відкрито виконавче провадження №53347015 про стягнення судового збору після нового розгляду справи, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП№53347015. Враховуючи вище наведене, дії державного виконавця по включенню виконавчого листа №201/15021/41-ц до платіжної вимоги №В11-2, відповідають Закону України «Про виконавче провадження».

Заява вх. дата від 05.08.2016 р. щодо вирішення питання про повернення виконавчого документу без виконання на підставі якого було відкрите виконавче провадження №№ ВП 50655151, 50655036, 50654866, оскільки ухвалою ВССУ від 18.02.2016 року скасовано рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 18.02.2016 року та направлено справу на новий розгляд (т.1 а.с. 16). Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що виконавчій лист № 404/1867/15-ц Кіровського районного суду м. Кіровограда включено до платіжної вимоги № В11-1. При цьому, виконавчий лист № 404/1867/15-ц складно Кіровським районним судом м. Кіровограда по рішенню Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.02.2016р. за яким стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в розмірі 3654 грн. Також, до платіжної вимоги №В11-1, увійшла постанова про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №50997135 від 19.05.2016 року Жовтенвого ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Враховуючи вищевикладене, протиправність в діях державного виконавця судом не встановлено.

Заява за вх. датою від 15.08.2016 р. про вирішення питання щодо повернення виконавчого документу №753/3632/16 без виконання на підставі якого було відкрите виконавче провадження № 51682133 та № 51810967, в зв'язку з тим, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.07.2016 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» (т.1 а.с. 17). З матеріалів справи вбачається, відсутність у платіжних вимогах виконавчого листа №753/3632/16. Отже, державний виконавець не включив суму стягнення до платіжних вимог.

Заява від 18.08.2016 року за вх. датою 25.08.2016р., про зупинення виконавчого провадження № 50669634, відкритого на підставі виконавчого листа №686/21994/15-ц, оскільки Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21.07.2016 року було зупинено виконання рішення про стягнення суми коштів на користь ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 18). Судом встановлено, що виконавчий лист №686/21994/15-ц враховано при складанні платіжної вимоги №В11-9. Виконавчий лист №686/21994/15-ц Хмельницького районного суду, виданий 14.04.2017 року на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП № 53835732, про яке в заяві позивача не зазначено. Виконавче провадження ВП № 53835732, відкрито на підставі заяви стягувача від 14.04.2016 року, згідно рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 09.02.2017 року по справі №686/21994/15-ц, яким вирішено стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_9 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені. По ВП №53835732, яке в заяві не зазначено, 25.04.2017 року відкрито виконавче провадження за заявою стягувача. Таким чином, судом не встановлено протиправність в діях відповідача.

Заява за вх. датою 07.02.2017 року Начальнику Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ, в якій позивач просить винести постанови про закінчення виконавчих проваджень №№ 53084587, 53006462, 53035169, 53084002, 52930032, 53035200, 52944109,53165010, 53164845, 53164809, 53164654, 53164908, 53165216, 53164956, 53165089, 53165157, 53165303, 53165426, 53165377, 53165542, 53165487, 53218540, 53218641, 53218576, 53222569, 53133537, 53132210, 53165041 в зв'язку з тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» виконано у повному обсязі, вимоги виконавчих документів (т.1 а.с. 19) Судом встановлено, що суми згідно постанов по стягненню виконавчого збору по виконавчим провадженням №№ 53006462, 53035169, 53084002, 52930032, 53035200, 52944109,53165010, 53164845, 53164809, 53164654, 53164908, 53165216, 53164956, 53165089, 53165157, 53165303, 53165426, 53165377, 53165542, 53165487, 53218540, 53218641, 53218576, 53222569, 53133537, увійшли до платіжної вимоги №В11-11, щодо постанови про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню 53132210, то вказана постанова врахована державним виконавче при складанні платіжної вимоги № В11-10. Виконавчі документи по ВП 53084587 та 53133537 не увійшли до жодної із вимог. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що до платіжних вимог №В11-10 та №В11-11 включено суми згідно постанов про стягнення виконавчого збору по даним виконавчим провадженням, які позивач повинен сплатити, про що зазначалось у постановах про відкриття виконавчих проваджень №№ 53006462, 53035169, 53084002, 52930032, 53035200, 52944109,53165010, 53164845, 53164809, 53164654, 53164908, 53165216, 53164956, 53165089, 53165157, 53165303, 53165426, 53165377, 53165542, 53165487, 53218540, 53218641, 53218576, 53222569, 53133537, які ПАТ КБ «ПриватБанк» не оскаржував. Суми в платіжні вимозі визначені з урахуванням витрат по кожному виконавчому провадженню та стосуються сплати позивачем виконавчого збору, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Враховуючи викладене, дії відповідача по складанню платіжних вимог №В11-10, № В11-11 є правомірними та відповідають Закону України «Про виконавче провадження».

Заява за вх. датою від 31.05.2016 р. Начальнику Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ, в якій позивач просить винести постанови про закінчення виконавчих проваджень відкритих на підставі виконавчих листів № 587/2671/15-ц, 587/2671/15-ц, 664/2063/14-ц, 352/687/15-ц, 303/4781/15, 176/2105/15-ц, 201/9454/14, 201/16696/15-ц, 201/13636/14-ц, 753/22807/14-ц, 201/13433/14-ц, 339/262/15-ц, 169/681/15-ц, 201/13761/15-ц, 904/8842/15, 712/5457/15-ц, 335/3433/15, 161/14258/15-ц, 909/887/2012, 607/11621/15-ц, 520/16238/14-ц, 201/349/15-ц, 201/5782/15-ц, 201/5111/15-ц, 154/79/16, 695/4888/14-ц, 2/316/169/16, 2/235/3523/15, 415/2772/14, 681/377/15-ц, 308/6271/14-ц, 910/17484/15, 2/389/1215/14, 405/8370/15-ц, 405/8370/15-ц, 758/2156/15-ц, 712/5467/15-ц, 2-2530/2/756/222/15, 2/243/5647/2015, 587/2671/15-ц, оскільки вимоги виконавчих документів виконані ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі (т.1 а.с. 20). Судом встановлено, що виконавчі листи № 587/2671/15-ц, 587/2671/15-ц, 664/2063/14-ц, 352/687/15-ц, 303/4781/15, 176/2105/15-ц, 201/9454/14, 201/16696/15-ц, 201/13636/14-ц, 753/22807/14-ц, 201/13433/14-ц, 339/262/15-ц, 169/681/15-ц, 201/13761/15-ц на підставі яких відкрито виконавчі провадження по стягненню виконавчого збору на користь держави закінчено. У платіжній вимозі №В11-28 включений виконавчий лист №201/13761/15-ц щодо стягнення боргу на користь ОСОБА_10 по ВП № 50867687 та виконавчий лист №904/8842/15 по виконавчому провадженню про стягнення судового збору на користь держави, яке завершено. У платіжній вимозі №В11-9 зазначено два накази № 904/8842/15 від 20.07.2016 року щодо стягнення боргу на користь ТОВ «Універсальні інформаційні технології» по ВП №51853882, ВП №51853998, які відкриті 08.08.2016 року, виконавче провадження, що відкрито згідно виконавчого листа № 712/5457/15-ц про стягнення судового збору на користь держави завершено. У платіжні вимозі №21 виконавчий лист №712/5457/15-ц щодо стягнення боргу на користь ОСОБА_11 по ВП №51993966, яке відкрито 25.08.2016 року, ВП № 52842412, ВП №52842826, ВП № 52842282, ВП № 52842163, які відкриті 09.11.2016 року, 335/3433/15, 161/14258/15-ц по виконавчим провадженням про стягнення судового збору, які завершено. У платіжній вимозі №2 виконавчий лист №161/14258/15-ц, виданий 21.10.2016 року, щодо стягнення судового збору на користь держави по ВП № 52799865, яке відкрито, тобто після заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» від 31.05.2016 року, №№909/887/2012, 607/11621/15-ц, 520/16238/14-ц, 201/349/15-ц, 201/5782/15-ц, 201/5111/15-ц, 154/79/16, 695/4888/14-ц, 2/316/169/16, 2/235/3523/15 по виконавчим провадженням про стягнення судового збору на користь держави, яке завершено. У платіжній вимозі № 6 виконавчий лист №2/235/3523/15, виданий 08.12.2016 року, щодо стягнення боргу на користь ОСОБА_12 по ВП №53425785, яке відкрито, тобто після заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» від 31.05.2016 року, №№ 415/2772/14, 415/2772/14, 681/377/15-ц, 308/6271/14-ц, 910/17484/15, 2/389/1215/14, 405/8370/15-ц, 758/2156/15-ц, 712/5467/15-ц, 2-2530/2/756/222/15 по виконавчим провадженням про стягнення судового збору, яке завершено. У платіжній вимозі № В11-20 виконавчий лист № 2-2530 щодо стягнення боргу на користь ОСОБА_13 по ВП № 50956693, 2/756/222/15, 2/243/5647/2015, 587/2571/15-ц. Таким чином, в діях відповідача протиправність по включенню до платіжних вимог вказаних вище виконавчих документів, судом не встановлено.

Заява за вх. від 21.02.2017 р., в якій позивач просить відповідача зупинити виконавче провадження № ВП 52973308 про стягнення на користь ОСОБА_14, в зв'язку з тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24.01.2017 року було зупинено виконання рішення на користь ОСОБА_14 до розгляду касаційної скарги по суті (т.1 а.с. 21). Судом встановлено, що виконавчий лист №703/4088/15-ц на підставі, якого відкрито виконавче провадження № ВП 52973308, включено до платіжної вимоги №В11-21. На підставі зазначеної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» виконавче провадження № ВП 52973308 було зупинено, про що винесена відповідна постанова від 22.02.2017 року. В платіжній вимозі №21 зазначено даний виконавчий лист, оскільки стягуються витрати на проведення виконавчих дій, а саме, сума оплати послуг за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби у розмірі 51 грн., яка повинна бути сплачена незалежно від виконання виконавчого документа, на підставі наказу Міністерства України від 29 грудня 2016 року №3917/5 «Про встановлення розмірів плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями».

Заява від 21.02.2017р. ПАТ КБ «Приват Банк», в якій позивач просить державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області закінчити виконавче провадження ВП №50669634, відкрите на підставі виконавчого листа № 686/21994/15-ц, в зв'язку з тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 7 грудня 2016 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, справу передано на новий розгляд (т.1 а.а. 22, 23, 24). З матеріалів справи видно, наявність врахування виконавчого листа №686/21994/15-ц при формуванні платіжної вимоги № В11-9. При цьому, як вже було встановлено судом виконавчий лист № 686/21994/15-ц зазначений в платіжній вимозі №В11-9 по іншому виконавчому провадження ВП № 53835732, на яке позивач в заяві не посилається, та яке відкрито на підставі заяви стягувача, в якій зазначено, що рішення по даній справі набрало законної сили 09.02.2017 року. Протиправність в діях відповідача по складенню платіжної вимоги №В11-9 судом не встановлено.

Заява від 13.03.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якій позивач просить Начальника Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, зупинити виконавче провадження ВП №50135767, та повідомляє, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 10.02.2016 року було зупинено виконання рішення на користь ОСОБА_15 до розгляду касаційної скарги по суті (т.1 а.с. 25). Судом з'ясовано, що виконавчий лист №227/1022/15-ц наявний у платіжній вимозі №В11-24, виконавче провадження №50135767 по примусовому виконанню виконавчого листа №227/1022/15-ц було поновлено на підставі заяви стягувача від 03.04.2017 року про закінчення касаційного провадження та залишення рішення суду без змін. Враховуючи встановлений факт закінчення касаційного провадження, державним виконавцем правомірно включено виконавчий лист №227/1022/15-ц до платіжної вимоги.

Заява від 10.03.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.03.2017 року, в якій позивач просить Начальника Жовтневого ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області, вирішити питання про повернення виконавчого документу без виконання на підставі якого було відкрите виконавче провадження № 49830967, відкритого на підставі виконавчого листа №2/311/292/2015 як на підставу повернення виконавчого документу посилається на рішення Вищого спеціалізованого суду України від 01.02.2017 року за справою 311/308/15-ц, яким було задоволено частково скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» (т.1 а.с. 26). З аналізу платіжних вимог, встановлено, що виконавчий лист №2/311/292/2015 не включено до жодної з вимог.

Заява від 10.03.2017 року, в якій позивач також просить відповідача вирішити питання щодо повернення виконавчого документу без виконання на підставі якого було відкрите виконавче провадження № 51460128 про стягнення на користь ОСОБА_16, оскільки рішенням Вищого спеціалізованого суду України від 31.01.2017 року за справою №201/11810/15-ц було задоволено частково скаргу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та рішення апеляційного суду скасовано (т.1 а.с. 27). З аналізу платіжних вимог, судом встановлено відсутність влючення до ник виконавчого листа № №201/11810/15-ц.

Заява від 13.03.2017 року позивача до Начальника Жовтневого ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області, в якій ПАТ КБ «ПриватБанк» просить винести постанови про закінчення виконавчих проваджень №№ 51725957, 51651692, 51912412, 51249227, в зв'язку з тим, що Банком, як боржником вимоги виконавчих документів виконано у повному обсязі (т.1 а.с.28). Суд зазначає, що виконавчих документів по вказаним провадженням до платіжних вимог не включено.

Заява від 21.07.2016 року, в якій позивач просить відповідача зупинити виконавче провадження № 50994892 про стягнення на користь ОСОБА_17 грошової суми, в зв'язку з тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23.05.2016 року було зупинено виконання рішення на користь ОСОБА_17 до розгляду касаційної скарги по суті (т.1, а.с. 29). Судом встановлено, що виконавчий лист № 468/1260/15-ц на підставі якого відкрито виконавче провадження №50994892 включено до вимоги № В11-19 та №В11-28 по виконавчим провадженням ВП №50983204 та ВП №50983123, які в листі позивача не зазначені. Отже відповідач правомірно вніс виконавчий лист № 468/1260/15-ц до платіжних вимог.

Заява від 05.04.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» до Соборного ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в якій позивач просить закінчити виконавчі провадження та вивести зі складу зведеного виконавчого провадження ЗВП 11355726 наступні виконавчі провадження: №№ ВП 48823629, ВП 49701247, ВП 50941594, ВП 49534929, ВП 49535452, ВП 47663717, ВП 48091917, ВП 49087148, ВП 48328921, ВП 48865500, ВП 49371121, ВП 50886573, ВП 50802753, ВП 49421390, ВП 51432061, ВП 51432294, ВП 48687208, ВП 50652297, ВП 50833062, ВП 49535861, ВП 50886772, ВП 48343014 (т. 2, а.с. 54-57), оскільки позивачем фактично виконано вимоги виконавчих документів. Судом встановлено, що фактичне виконання по вказаним виконавчим провадженням відбулося в примусовому порядку, отже суми, що були включені за цими виконавчими провадженням, стосуються виконавчого збору та підлягають стягненню з ПАТ КБ «Приват Банк», а саме: постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 48823629 - платіжна вимога №В11-21, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49701247 - платіжна вимога №В11- 21, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №ВП 50941594 - платіжна вимога №В11- 21, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49534929 - платіжна вимога №В11- 14, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49535452 - платіжна вимога №В11-14, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 47663717 - платіжна вимога №В11-14, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 48091917 - платіжна вимога №В11-15, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49087148 - платіжна вимога №В11-21, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 48328921 - платіжна вимога №14, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 48865500 - платіжна вимога №В11-21, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП 49371121, зазначена постанова відсутня у платіжних вимогах, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП 50886573 - платіжна вимога №В11-13, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №ВП 50802753 - відсутні у платіжних вимогах, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49421390 № В11-21, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 51432061 - платіжна вимога № В11-21, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №ВП 51432294 - платіжна вимога № В11-21, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №ВП 48687208 - №В11-21, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №ВП 50652297 - відсутні у платіжних вимогах, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 50833062 - платіжна вимога № В11-21, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №ВП 49535861 - платіжна вимога № В11-21, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №ВП 50886772 - платіжна вимога № В11-22, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 48343014 - платіжна вимога №В11-14.

Заява від 27.06.2017 року №55-0007/45096 ПАТ КБ «ПриватБанк» направлена до Соборного відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про повернення платіжних вимог, а саме: від 08.06.2017р. №В11-2 на суму 99 827,15 грн., №В11-4 на суму 5 073 337,60 грн., №В11-5 на суму 3 633 128,77 грн., №В11-6 на суму 2 380 051,18 грн., №В11-7 на суму 1 629 142,76 грн., №В11-8 на суму 1 129 350,45 грн., №В11-9 на суму 5 302 188,01 грн., оскільки вони не підлягають виконанню з різних підстав (т. 2 а.с. 59). На обґрунтування зазначених в заяві вимог, позивач зазначає про судові рішення згідно яких, державний виконавець має повернути платіжні вимоги.

Відповідно до розрахунку суми стягнення грошових коштів за ЗВП №11355726 станом з 08.06.2017р. по 12.06.2017р., по яким виставляються платіжні вимоги без сум стягнення, сплачених боржником самостійно на рахунок стягувачів. та сум по виконавчим провадженням, які зупинені становить 124804850,09 гривень. Станом на день прийняття рішення по справі загальна сума стягнення становить 88955937,89 грн., 3361772 доларів США, 71339,75 Євро, 66465 руб. РФ.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що судовий збір та виконавчий збір у розмірі визначений в платіжних вимогах № В11-1, В11-2, В11-3, В11-4, В11-5, В11-6, В11-7, В11-8, В11-9, В11-10, В11-11, В11-12, В11-13, В11-14, В11-15, В11-16, В11-17, В11-18, В11-19, В11-20, В11-21, В11-22, В11-23, В11-24, В11-25, В11-26, В11-27, В11-28, В11-29, В11-30 був включений відповідачем до платіжних вимог, на підставі чинних постанов державного виконавця за відповідними виконавчими провадженнями, які позивачем не оскаржені та за виконавчими листами, що були видані загальними місцевими судами за наслідками апеляційного та касаційного розгляду цивільних та господарських справ. Постанови про стягнення грошових зобов'язань позивачем в добровільному порядку, зокрема в частині стягнення з нього виконавчого збору не виконані, ніким не скасовані та є чинними, а отже обумовлює правомірність списання з його рахунку відповідної суми як того вимагає ст.ст. 26, 27 Закону № 1404-VIII та Інструкція № 512/5.

При цьому, доводи позивача щодо неправомірності та безпідставності списання з його рахунку вказаних сум коштів не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, зокрема Закону № 1404-VIII та Інструкції № 512/5, і не спростовують правильності дій відповідача, щодо складання в межах зведеного виконавчого провадження спірних платіжних вимог.

Враховуючи вищевикладене та те, що судом встановлено відсутність протиправності в діях відповідача, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дій Соборного відділу державної відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо складення неправомірних платіжних вимог в межах зведеного виконавчого провадження №11355726, слід відмовити.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Соборний відділ державної відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повернути безпідставно стягнуті кошти в межах зведеного виконавчого провадження № 11355726, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про виконавче провадження» органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до положень розділу VII «Облік і звітність за сумами на рахунках органів державної виконавчої служби та приватних виконавців» Інструкції стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, у тому числі в іноземній валюті, відкриті Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування (в іноземній валюті - в банках), приватними виконавцями - в банках(далі - депозитний рахунок) (п.1).

Операції з грошовими коштами на рахунках, визначених пунктом 1 цього розділу, здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих виконавцем сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок (п.2).

Перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних доручень.

Платіжне доручення підписується начальником органу державної виконавчої служби та відповідальною особою або приватним виконавцем.

Копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам (п.14).

У разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, такі суми зараховуються до Державного бюджету України за умови повідомлення виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових сум.

Відповідальна особа у передостанній день закінчення строку зберігання коштів на депозитному рахунку письмово повідомляє про це начальника органу державної виконавчої служби, який не пізніше наступного дня визначає особу для підготовки розпорядження про зарахування коштів до Державного бюджету України.

Дозвіл на перерахування коштів з депозитного рахунку надається виключно начальником органу державної виконавчої служби або уповноваженою ним особою, який є розпорядником рахунку (п.16).

Враховуючи, вищевикладений порядок перерахування коштів з депозитного рахунку та відсутність підстав для визнання протиправними дії Соборного відділу державної відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо складення платіжних вимог в межах зведеного виконавчого провадження № 11355726, суд вважає, що правове обґрунтування для зобов'язання відповідача повернути безпідставно стягнуті кошти в межах зведеного виконавчого провадження № 11355726 відсутнє.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року, задоволено клопотання позивача про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії по стягненню в межах зведеного виконавчого провадження № 11355726 до винесення рішення у адміністративній справі №804/4187/17 та заборонено Державній казначейській службі України у м. Києві здійснювати переказ коштів стягнутих на підставі платіжних вимог №В11-1, В11-2, В11-3, В11-4, В11-5, В11-6, В11-7, В11-8, В11-9, В11-10, В11-11, В11-12, В11-13, В11-14, В11-15, В11-16, В11-17, В11-18, В11-19, В11-20, В11-21, В11-22, В11-23, В11-24, В11-25, В11-26, В11-27, В11-28, В11-29, В11-30, отже стягнення за спірними вимогами не відбулось, а тому позовна вимога по зобов'язанню повернути безпідставно стягнуті кошти в межах зведеного виконавчого провадження 11355726 є передчасною та задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, дії відповідача, щодо складання платіжних вимог № В11-1, В11-2, В11-3, В11-4, В11-5, В11-6, В11-7, В11-8, В11-9, В11-10, В11-11, В11-12, В11-13, В11-14, В11-15, В11-16, В11-17, В11-18, В11-19, В11-20, В11-21, В11-22, В11-23, В11-24, В11-25, В11-26, В11-27, В11-28, В11-29, В11-30 є правомірними та здійснені Соборним ВДВС м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 86).

При зазначених обставинах, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною другою ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністартивного позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у вигляді заборони вчиняти дії по стягненню в межах зведеного виконавчого провадження №11355726 до винесення рішення по адміністративній справі №804/4187/17 та заборони Державній казначейській службі України у м.Київ здійснювати переказ коштів стягнутих на підставі платіжних вимог В11-1, В11-2, В11-3, В11-4, В11-5, В11-6, В11-7, В11-8, В11-9, В11-10, В11-11, В11-12, В11-13, В11-14, В11-15, В11-16, В11-17, В11-18, В11-19, В11-20, В11-21, В11-22, В11-23, В11-24, В11-25, В11-26, В11-27, В11-28, В11-29, В11-30.

Постанова в частині скасування заходів забезпечення позову підлягає негайному виконанню відповідно до частини 5 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2017 року.

Суддя В.В Ільков