Справа № 804/95/17
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокусправа № 804/95/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року

у справі №804/95/17

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просив, з урахуванням уточнень позовної заяви (а.с.57-62), визнати протиправним рішення щодо ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка викладена у листі від 29 листопада 2016 року №К-11418/0-5738/6-16; зобовязати повторно розглянути клопотання від 10 жовтня 2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої на території Миколаївської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Миколаївської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним рішення ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, оформлене листом від 29 листопада 2016 року №К-11418/0-5738/6-16 щодо не надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Миколаївської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та зобовязано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 10 жовтня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Миколаївської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що 10 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації (а.с.64).

ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 29 листопада 2016 року № К-11418/0-5738/6-16 позивачу рекомендовано звернутись до управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області для вибору іншої земельної ділянки, оскільки земельна ділянка, яка зазначена на графічних матеріалах та планується позивачем для відведення, передбачена для передачі державному підприємству «Облплемпідприємство» (а.с. 63).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що лист-відповідь ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 29 листопада 2016 року № К-11418/0-5738/6-16 не є мотивованою відмовою у розумінні частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, оскільки не містить обґрунтування, як і не зазначено підстав відмови із посиланням на діючи норми законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 Земельного кодексу України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Органом, уповноваженим державою здійснювати дані функції виступає Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке є територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин - Держгеокадастру України.

Відповідно до пункту 4.12 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 березня 2015 року №22, із змінами. Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, відповідно до покладених на нього завдань, передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб в межах області.

Згідно з частиною 1 статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частино 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу зазначених норм вбачається, що законодавцем передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зокрема: невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції установлено та матеріалами справи підтверджено, що до заяви від 10 жовтня 2016 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства позивачем також додані копія паспорту, копія ідентифікаційного коду, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Таким чином, позивачем до заяви подано вичерпний та повний перелік документів, визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Доказів того, що вказана позивачем земельна ділянка на момент відмови відповідачем у задоволенні заяви позивача, перебувала у власності чи у користуванні третіх осіб матеріали справи не містять.

Отже, підставою для відмови у задоволенні заяви позивача слугувала обставина, не передбачена частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що є безпідставними посилання відповідача на те, що на сьогоднішній день земельна ділянка, яка планувалась до відведення позивачем, перебуває у приватній формі власності, на підтвердження чого були надані графічні зображення з публічної кадастрової карти України та інформація з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку щодо даних земельних ділянок, частиною яких є земельна ділянка, яка планувалася до відведення позивачем, оскільки вказані земельні ділянки надані у приватну власність в травні-червні 2017 року. Отже, на час звернення ОСОБА_2 з заявою від 10 жовтня 2016 року та надання протиправної відмови позивачу в листопаді 2016 року вказані земельні ділянки у приватну власність передані не були, що підтверджується графічним зображенням з публічної кадастрової карти України, а також вбачається із відповіді ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправним рішення ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, оформлене листом від 29 листопада 2016 року №К-11418/0-5738/6-16 та зобовязання відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 10 жовтня 2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки, площею 2,0 га, із цільовим призначенням особисте селянське господарство, яка знаходиться на території Миколаївської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, з урахуванням приписів 118 Земельного кодексу України.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про зобовязання ОСОБА_1 управління Держземагенства у Дніпропетровській області видати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки, площею 2,0 га, із цільовим призначенням особисте селянське господарство, яка знаходиться на території Миколаївської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, оскільки вирішення питань, повязаних із наданням дозволу на розробку проекту землеустрою є виключною компетенцією відповідного територіального органу Держгеокадастру, яким в даному випадку є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим