Справа № 344/11186/16-а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/7854/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сапіги В.П.,

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року у справі № 344/11186/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Івано-Франківську Птіцина Володимира Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Івано - Франківську лейтенанта поліції Птіцина В.В. про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що 25.08.2016 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Івано - Франківську лейтенантом поліції Птіцином В.В. прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДР № 103425 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Позивач вважає, що постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки правила дорожнього руху, на його думку, не порушував.

За таких обставин позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ДР № 103425 від 25 серпня 2016 року.

Постановою Івано - Франківського міського суду Івано - Франківської області від 07 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Івано - Франківського міського суду Івано - Франківської області від 07 червня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої адміністративний позов задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів, які б свідчили, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та вчинив відповідне порушення. Тобто в матеріалах справи відсутні будь - які фактичні дані які б вказували, що саме він здійснив зупинку транспортного засобу на пішохідному переході. Суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що даний автомобіль належить на праві власності його дружині, що підтверджується оригіналом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.08. 2016 року серії ДР № 103425 вірно встановлено те, що 25 серпня 2016 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом БМВ, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу на пішохідному переході, чим порушив підпункт "г" пункт 15.9 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до пп. "г" п. 15.9. Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно з Правилами дорожнього руху України зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Як випливає із вищевказаної норми, для визначення припинення руху транспортного засобу як "зупинка" та обставина, де знаходиться особа, яка керує транспортним засобом чи в автомобілі, чи біля нього не має значення.

Апеляційний суд не приймає до уваги покликання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом БМВ, номерний знак НОМЕР_1 оскільки такий належить ОСОБА_4, так як з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 встановлено те, що ОСОБА_1 має право керувати вказаним автомобілем.

Крім того, на думку апеляційного суду, сам факт наявності у власності ОСОБА_1 іншого автомобіля не свідчить про неможливість керування ОСОБА_1 автомобілем БМВ.

Покликання ОСОБА_1 на те, що він мав намір перепаркувати автомобіль БМВ підтверджують той факт, що позивач керував транспортним засобом, який здійснив зупинку на пішохідному переході, оскільки знаходився біля автомобіля та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 мав право керувати ним.

Інші обставини, а саме те, під чиїм керуванням та яким способом автомобіль БМВ опинився на пішохідному переході, на переконання апеляційного суду, на для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення значення не мають.

Відповідно до примітки до ст. 122 КУпАП суб'єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення.

Об'єктивна сторона правопорушень, пов'язаних з порушенням правил зупинки, характеризується тим, що транспортний засіб в момент вчинення правопорушення не рухається, тому термін "керування транспортним засобом", в даному випадку, не передбачає необхідності приведення автомобіля в рух.

Таким чином, апеляційним судом встановлено те, що ОСОБА_1 порушив правила зупинки транспортних засобів, оскільки здійснив зупинку транспортного засобу на пішохідному переході що створювало перешкоди у русі пішоходів.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, що передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

На виконання приписів вищевказаних норм прийнято Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395. (далі - Інструкція).

Розділом ІІІ Інструкції передбачено те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

З приводу вчиненого правопорушення ОСОБА_1 зазначає те, що під час притягнення його до адміністративної відповідальності була порушена процедура оформлення і розгляду матеріалів про вчинене ним адміністративне правопорушення. Вказане, на думку ОСОБА_1, є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Апеляційний суд, вважаючи помилковими такі міркування позивача, приходить до переконання в тому, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, вина ОСОБА_1 в порушенні правил Дорожнього руху України доведена матеріалами справи, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року у справі № 344/11186/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
В. П. Сапіга