Справа № 825/1520/17
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року Чернігів Справа № 825/1520/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Д'якова В.І.,

за участю секретаря - Лазаренко В.Г.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Білонога О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом громадянина Таджикистану ОСОБА_4 до Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області про визнання бездіяльності незаконною,

В С Т А Н О В И В:

Громадянин Таджикистану ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання бездіяльності Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області (далі - УДМС України в Чернігівській області, відповідач), яка полягає у неповерненні громадянину Таджикистану ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, довідки про звернення за захистом в Україні - незаконною, зобов'язання Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області повернути громадянину Таджикистану ОСОБА_4 довідку про звернення за захистом в Україні.

У судовому засіданні 10.10.2017 представник позивача заявив клопотання про зміну предмету позову, уточнив позові вимоги, а саме, остаточно просить суд визнати бездіяльності Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області, яка полягає у неповерненні громадянину Таджикистану ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, довідки про звернення за захистом в Україні - незаконною.

Представник відповідача залишив вирішення заяви представника позивача про зміну предмету позову на розсуд суду.

Ухвалю суду без виходу до народної кімнати, занесеної секретарем судового засідання до журналу судового засідання, задоволено заяву про зміну предмету позову, в якій представник позивача остаточно просить суд визнати бездіяльності Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області, яка полягає у неповерненні громадянину Таджикистану ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, довідки про звернення за захистом в Україні - незаконною.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувсь в Чернігівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, в якому просив скасувати наказ Управління ДМС України в Чернігівській області № 93 від 19.09.2016 про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання позивача біженцем або особою потребує додаткового захисту, зобов'язати Управління ДМСУ в Чернігівській області повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні відповідно до вимог чинного законодавства.

18.10.2016 постановою Чернігівського окружного адміністративного суду, залишеної в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. 13.01.2017 ухвалою ВАСУ відкрито касаційне провадження, розгляд якого триває по час розгляду даної справи. 25.09.2017 позивач звернувся до відповідача з проханням продовжити йому термін дії довідки про звернення за захистом в Україні, але йому було відмовлено через, те що строк дії довідки закінчується лише 27.09.2017 року. 27.09.2017 позивач звернувся до відповідача письмово із заявою про продовження терміну дії довідки, але термін йому не було продовжено через відсутність відповідальних працівників. 28.09.2017 позивач знову звернувся до відповідача з проханням продовжити термін дії довідки, після чого довідку в нього забрали та відмовили в повернені довідки.

Вважаючи такі дії уповноважених осіб відповідача протиправними позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою повернути довідку, але йому її не повернули.

Враховуючи викладене, позивач вважає таку бездіяльність відповідача незаконною та звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених у письмових запереченнях (а.с. 46-51), зауважив на тому, що уповноважені особи відповідача діяли на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.08.2016 до УДМС України в Чернігівській області надійшла та була прийнята до розгляду заява позивача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, внаслідок чого, останній був документований довідкою про звернення за захистом в Україні № 006001, строком дії до 30.09.2016 (а.с. 52-56).

19.09.2016 наказом № 93 УДМС України в Чернігівській області прийняло рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання громадянина Республіки Таджикистан біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (а.с. 59).

21.09.2016 позивач отримав повідомлення № 114 про відмову особі в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, з яким ознайомився в присутності перекладача, поставивши особистий підпис в документі (а.с. 60).

Зазначене рішення міграційного органу було оскаржено позивачем в судовому порядку.

Так, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.10.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016, по справі № 825/1685/16 у задоволенні позовних вимог громадянина Таджикистану ОСОБА_6 до УДМС України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, відмовлено повністю (а.с. 15-24, 25-29).

13.01.2017 ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження у справі № К/800/1196/17 за касаційною скаргою представника позивача на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016 (а.с. 30).

Станом на день розгляду справи № 825/1520/17 (10.10.2017) інформація щодо розгляду зазначеної касаційної скарги Вищим адміністративним судом України відсутня.

27.03.2017 позивачу була надана довідка про звернення за захистом в Україні № 007414, строком дії до 27.06.2017, який в подальшому продовжувався до 27.09.2017 (а.с. 64).

Судом встановлено, що 27.09.2017 позивач звернувся із заявою до УДМС України в Чернігівській області щодо продовження дії довідки про звернення за захистом в Україні у зв'язку із касаційним оскарженням рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016 у справі № 825/1685/16.

28.09.2017 на підставі абзацу 3 пункту 4.7 Правил сектором юридичного забезпечення УДМС України в Чернігівській області було надано інформацію відділу у справах іноземців, осіб без громадянства та протидії нелегальній міграції УДМС України в Чернігівській області про стан розгляду справи в суді касаційної інстанції, внаслідок чого, позивачу продовжено термін дії довідки про звернення за захистом в Україні № 007414 до 27.12.2017, що підтверджується копією витягу з журналу реєстрації видачі довідки про звернення за захистом в Україні (а.с. 63).

28.09.2017 позивач звернуся до відповідача із скаргою, якою просив повернути йому незаконно вилучену довідку про звернення за захистом в Україні (а.с. 69).

05.10.2017 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» позивачеві було надіслано обґрунтовану відповідь, із описом вчинених працівниками міграційної служби дій та зазначеним порядком і підставами його оскарження (а.с. 70).

29.09.2017 позивач звертався до Деснянського районного відділу УДМС України в Чернігівській області з метою реєстрації місця проживання та для підтвердження свого законного перебування на Україні надавав довідку про звернення за захистом в Україні від 27.03.2017 № 007414 (а.с. 74).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, а саме у сфері визнання особи біженцем, особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, втрати та позбавлення цього статусу, а також встановлення правового статусу біженців та осіб, які потребують додаткового захисту і яким надано тимчасовий захист в Україні визначається Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» (далі - Закон № 3671 -VI).

Відповідно до частини 6 етапі 8 вищезазначеного Закону рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питань щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, приймаються за заявами, які є очевидно необґрунтованими, тобто якщо у заявника відсутні умови, зазначені пунктами 1 чи 13 частини першої етапі 1 цього Закону, а також якщо заяви носять характер зловживання: якщо заявник з метою визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, видає себе за іншу особу, а так само за заявами, поданими особами, яким було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у зв'язку з відсутністю підстав, передбачених для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту', встановлених пунктами 1 чи 13 частини першої статті 1 цього Закону, якщо зазначені умови не змінилися.

Частина 8 статті 8 цього ж Закону передбачає, що у разі використання особою права на оскарження центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, до прийняття рішення за скаргою залишає на зберігання документи, що посвідчують особу заявника, га інші документи.

Процедура розгляду в Україні заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату, позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту визначається Правилами розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затвердженими Наказом Міністерства внутрішніх справ України від № 649 від 07.09.2011 (дачі - Правила).

Згідно із пунктом 4.7 Правил у разі використання особою права на оскарження уповноважена посадова особа територіального органу ДМС до прийняття рішення за скаргою залишає на зберігання документи, що посвідчують особу заявника, та інші надані заявником документи, про що робиться відмітка в розписці про зберігання документів (абзац 1). Строк дії довідки про звернення за захистом в Україні продовжується територіальним органом ДМС на три місяці. Підставою для продовження строку дії зазначеної довідки є копія скарги на рішення територіального органу ДМС з підтверджуючими документами її відправлення або у випадку оскарження в судовому порядку - копія позовної заяви з відміткою (штампом) суду про її прийняття або копія ухвали суду про відкриття провадження у справі або належним чином оформленої судової повістки. Подані документи належним чином долучаються до особової справи (абзац 2). У випадку оскарження рішення в судовому порядку подальше тримісячне продовження строку дії довідки про звернення за захистом в Україні здійснюється після отримання письмової інформації про стан розгляду справи в суді від юридичної служби територіального органу ДМС (абзац 3). Про продовження строку дії зазначеної довідки уповноважена посадова особа територіального органу ДМС заносить відповідні відомості до журналу реєстрації видачі довідки про звернення за захистом в Україні (абзац 4).

На виконання вказаних норм, що підтверджується матеріалами справи, позивачу 27.03.2017 була надана довідка про звернення за захистом в Україні № 007414, строком дії до 27.06.2017.

На підставі касаційного оскарження постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 по справі № 825/1685/16, якою у задоволенні позовних вимог громадянина Таджикистану ОСОБА_6 до УДМС України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, відмовлено повністю, та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016, якою залишена без змін постанова суду від 18.10.2016, на виконання вимог пункту 4.7 Правил позивачу продовжено термін дії довідки про звернення за захистом в Україні № 007414 спочатку до 27.09.2017, а потім до 27.12.2017, що підтверджується копією витягу з журналу реєстрації видачі довідки про звернення за захистом в Україні (а.с. 63).

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (даті - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною третьою цієї ж статті визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано: 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено): 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд, звернути увагу на те, що статтею 2 та іншими положеннями Кодексу адміністративного судочинства України законодавець передбачив право на захист не будь- якого інтересу, а тільки правового, інакше - легітимного. Конституційний Суд України визначив його як «прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам».

Таким чином, звернення особи до суду для захисту прав, свобод чи інтересів в порядку адміністративного судочинства передбачає наявність порушених прав, свобод і інтересів такої особи, допущене органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, іншими суб'єктами при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Позивач просить суд визнати бездіяльність УДМС України в Чернігівській області, що полягає в неповерненні позивачу довідки про звернення за захистом в Україні незаконною.

Однак, як встанволено судом, довідка про звернення за захистом в Україні № 007414, після продовження строку її дії, одразу була повернута позивачеві ще 28.09.2017, про що здійснено запис в журналі реєстрації видачі довідки про звернення за захистом в Україні УДМС України в Чернігівській області (а.с. 64).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до Деснянського районного відділу УДМС України в Чернігівській області з метою реєстрації його місця проживання, для підтвердження свого легального перебування в Україні він надав довідку про звернення за захистом в Україні від 27.03.2017 № 007414 (а.с. 74), що є додатковим підтвердженням повернення позивачеві довідки про звернення за захистом в Україні від 27.03.2017 № 007414.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те. що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що УДМС України в Чернігівській області діяло у межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, без допущення будь-якої бездіяльності.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову громадянина Таджикистану ОСОБА_4.

Керуючись статтями 122, 122-1, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову громадянина Таджикистану ОСОБА_4 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.І. Д'яков