Справа № 761/7911/17
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 761/7911/17 Головуючий у 1-й інстанції: Осаулова А.А. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

09 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Літвіної Н.М., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної пенітенціарної служби України на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Міністерства юстиції України, Державної пенітенціарної служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Міністерства юстиції України, Державної пенітенціарної служби України про визнання неправомірними дій Державної пенітенціарної служби України щодо відмови позивачу в призначенні останньому пенсії за вислугою років та скасувати розпорядження (у формі листа) Голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України №5/1-101-ТЛ/2-17 від 13 січня 2017 року; зобов'язання Міністерства юстиції України та Державної пенітенціарної служби України виконати вимоги Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та подати заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за вислугою років на пільгових умовах з 08.12.2016.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі Державна пенітенціарна служба України, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Державної пеніцарної служби України № 223/ОС-16 від 15.09.2016 року підполковника внутрішньої служби ОСОБА_2, головного спеціаліста відділу енергозабезпечення та інженерних мереж управління ресурсного забезпечення апарату Державної пеніціарної служби звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України у зв'язку із скороченням штатів відповідно до п. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 19 років 00 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні - 24 роки 01 місяць 03 дні (а.с 12).

08 грудня 2016 року позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зі зверненням, відповідно до якого просив призначити йому пенсію за вислугу років. Між тим, листом від 08.12.2016 № 23696/03/3-2428 позивача було повідомлено, що призначення і виплати пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України. Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.07 № 3-1, встановлено, що заяви про призначення пенсії подаються особами через уповноважені структурні підрозділи відповідних міністерств та служб, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії, документів. (а.с. 8-9).

В зв'язку з чим, листом від 10.01.2017р. ОСОБА_2 звернувся до голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби із зверненням, відповідно до якого просив призначити йому пенсію за вислугу років ( вх.. №48/01-17 від 11.01.2017р. а.с. 10).

З матеріалів справи вбачається, що листом Державної пенітенціарної служби України №5/1-104-Тл/2-17 від 13.01.2017 року було повідомлено позивача про те, що у останнього календарна вислуга років становить 19 років 00 місяців 19 днів, в той час коли такий вид пенсії призначається за наявності, коли календарна вислуга років становить 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Тобто, позивач фактично отримав відмову від Державної пенітенціарної служби України щодо призначення йому пенсії за вислугу років.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України»).

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» визначено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону, особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (ч. 1 ст. 2 вказаного Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992, № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, з аналізу положень якого можна дійти висновку, що пільгова вислуга років враховується саме при призначенні виду пенсії та не ставиться в залежність від наявності виключно календарної вислуги років.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 N 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі по тексту - Порядок).

Зокрема, пунктом першим цього порядку встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.

У відповідності до вказаного Порядку, на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

В свою чергу рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

З аналізу зазначених норм вбачається, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На Державну пенітенціарну служби України, у випадку вирішення питання про призначення пенсії у відповідності до вище вказаного Закону позивачу, покладено лише функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсію, необхідних для призначення пенсії документів.

При цьому, суд критично ставиться до наведених в запереченнях Державної пенітенціарної служби України доводів необґрунтованості та безпідставності позовних вимог позивача, оскільки Державна пенітенціарна служба України не уповноважена приймати рішення про призначення позивачу певного виду пенсії, а зобов'язана лише підготувати та подати відповідний пакет документів до органів Пенсійного фонду України.

Крім того, посилання Державної пенітенціарної служби України на відсутність календарної вислуги років у позивача для призначення останньому пенсії за вислугою років суперечать чинному законодавству, оскільки у відповідності до норм як Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», так і Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», визначено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій Державної пенітенціарної служби України щодо підготовки та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документів для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугою років на пільгових умовах та зобов'язання Державної пенітенціарної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документів стосовно позивача для призначення останньому пенсії за вислугою років на пільгових умовах у відповідності до «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, що затверджено постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 року за №3-1, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про скасування розпорядження у формі листа голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України № 5/1-101-ТЛ/2-17 від 13.01.2017, суд вважає що вони не підлягають задоволенню, оскільки вказаний лист не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не є обов'язковим для виконання, а містить виключно інформаційний характер.

Щодо позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до норм чинного законодавства саме органи Пенсійного фонду України приймають рішення щодо призначення певного виду пенсії для відповідної категорії осіб. Разом з тим, чинним законодавством передбачено певний порядок звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії. В даному випадку саме Державна пенітенціарна служба України не виконала покладені на неї функції, а саме не було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України необхідний пакет документів для вирішення питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років. З матеріалів справи не вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України було порушено права позивача, зокрема, відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах за вислугою років, а тому такі позовні вимоги є передчасними та такими що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної пенітенціарної служби України залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев

суддя Н.М.Літвіна

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Літвіна Н. М.

Чаку Є.В.