Справа № 343/1511/17
Суддя: Керніцький І. І.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1511/17
Провадження №: 2-а/0343/154/17
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Керніцького І. І.,

секретаря - Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов"язання здійснення перерахунку розміру призначеної пенсії, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить:

визнати неправомірними дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо не включення до заробітку суми усіх виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі сум виплаченої індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток) та неналежного проведення коригування виплат при призначенні їй, ОСОБА_2, пенсії, призначеної відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

зобов'язати Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату призначеної їй, ОСОБА_2, пенсії за віком як державному службовцю згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на момент призначення їй пенсії) починаючи з 05.04.2011 року з розрахунку 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням усіх сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок), включивши до заробітної плати посадовий оклад в сумі 1200,00 грн., у надбавку за ранг в сумї 55,00 грн. та надбавку за вислугу років в сумі 251 грн. згідно довідки від 05.04.2011 року №356/006 та середньомісячні розміри премії, надбавки за високі досягнення, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток) згідно довідки від 09.06.2017 року № 99 з проведенням коригування даних виплат згідно п.2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу» за період з 01.01.2004 по 31.10.2004 року за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг 4,89, за період з 01.11.2004 року по 31.12.2004 - за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг - 4,02 , за період з 01.01.2005 по 31.12.2005 - за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг 3,2, за період з 01.01.2006 по 30.04.2007 - за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг 1,64, а за період з 01.05.2007 по 31.01.2008 - за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг 1,37 з проведенням індексації пенсії згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" без зміни базового місяця для обчислення індексації, визначеного при призначенні пенсії.

Стягнути з Долинського оУПФ України Івано-Франківської області судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 640,00грн.

В зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання, розгляд справи просить проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задоволити.

Свої вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 працювала на посаді державного службовця та вийшла на пенсію державного службовця.

З 05.04.2011 року відповідачем їй було призначено пенсію згідно ст.37 Закону України «Про державну службу».

В зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, їй проводились перерахунки пенсії на підставі ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у відповідності до вимог постанови КМ України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». При призначенні пенсії не було враховано всі види виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески.

23.06.2017 року вона звернулась до управління з заявою та просила повідомити їй, з урахуванням яких виплат та за який період їй здійснено розрахунок та нарахування, перерахунок пенсії. У випадку неврахування при розрахунку заробітної плати при призначенні, перерахунку їй пенсії всіх виплат, по яких було проведено нарахування та сплату страхових внесків просила провести перерахунок призначеної, перерахованої їй пенсії з моменту її призначення з урахуванням сум усіх виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески, просила надати копії відповідних документів. 04.08.2017 року вона отримала відповідь управління від 04.07.2017 року № 272/Ж-15.

Управління у своїх відповідях посилається на ст.33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», на п.5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 та постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Такі дії щодо неврахування при обчисленні розміру її пенсії на момент її призначення відповідно до чинного на той час законодавства, усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески є неправомірними.

З 05.04.2011 року їй було призначено пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% суми посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії при страховому стажі державної служби 10 р. 2 дн.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок. Згідно з ч.ч. 6,7 ст. 33 даного Закону, державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Ст. 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить - основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Зокрема, додаткова заробітна плата визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Аналогічні положення містяться й в Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 (надалі Інструкція), де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять надбавки та доплати високі досягнення в праці, у тому числі державним службовцям (п.2.2.1.), суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників (п.2.2.7.), оплата за невідпрацьований час: оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством (п.2.2.12.). До інших заохочувальних та компенсаційних виплат відносяться винагороди та заохочення, що здійснюються раз на рік або мають одноразовий характер одноразові заохочення, не пов'язані з конкретними результатами праці (наприклад, до ювілейних та пам'ятних дат, як у грошовій, так і натуральній формі) (п.2.3.2.), матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (п.2.3.3.).

Відповідно до ч.1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплат праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що виплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, суми виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток), одноразових премій входять до системи оплати праці державного службовця.

Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення, перерахунку пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа № 21-430а11, постанова від 28 травня 2013 року справа № 21-97а13, постанова від 04 березня 2014 року справа № 21-14а14), що в силу вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для застосування. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року №21-350а13.

Крім того, Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосування ст.ст. 33, 37 Закону №3723-ХІІ в постановах від 20.02.2012р, 28.05.2013р (справа №№ 21-430а11,21-125а13,21-97а13 відповідно) , в яких зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід), застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати та висновок касаційного суду, що матеріальна допомога, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак, яка не включається до складової заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону №3723-ХІІ та №108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними.

У той час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати ( доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 Закону №1058-ІУ та ст. 66 закону №1788-ХІІ. Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Таким чином, в заробіток для обчислення її пенсії повинні бути включені всі суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, які вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення , суми оплати днів тимчасової непрацездатності (лікарняні) та суми виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток).

Постановою Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції станом на момент призначення пенсії п. 1 було встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60. Згідно п.3 даної постанови , посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу» , враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії. П.2 даної постанови визначено, що порядок коригування виплат, зазначених у пункті 1 цієї постанови, при призначенні пенсії встановлюється Міністерством соціальної політики разом з Міністерством фінансів. Порядок коригування виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Законів України "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про державну службу" і для визначення розміру щомісячного довічного утримання відповідно до Закону України "Про статус суддів» був затверджений Наказом Мінпраці та соцполітики № 180/182 від 31.07.2000.

Після цього був затверджений Порядок коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України 11.08.2003 № 226/509, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 вересня 2003 р. за № 758/8079 . П.2 даного порядку передбачено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), які нараховані виходячи з посадового окладу та рангу до прийняття постанови Кабінету Міністрів України про підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям і включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" , коригується за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг, що визначається окремо для кожного працівника шляхом ділення суми посадового окладу і надбавки за ранг, встановлених йому постановою Кабінету Міністрів України про підвищення заробітної плати, на суму посадового окладу і надбавки до нього за ранг, які працівник мав до підвищення заробітної плати. Інші виплати, які розраховуються виходячи з посадового окладу, коригуються на коефіцієнт підвищення, який визначається у вищезазначеному порядку шляхом ділення посадових окладів. Розміри посадових окладів і надбавок за ранги за станом на останній день до підвищення заробітної плати визначаються за довідками установ чи організацій. Якщо з моменту підвищення заробітної плати працівника було переведено на іншу посаду, то коефіцієнт підвищення визначається з урахуванням посадового окладу та надбавки до нього за ранг відповідно до постанови Кабінету Міністрів України про підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям за займаною посадою за станом на останній день перед підвищенням заробітної плати.

Разом з тим, право пенсіонера, що отримує пенсію за законодавством України про державну службу, на врахування «інших виплат», підтверджено постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010 року, яка залишена без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 року та Вищого адміністративного суду України від 21.11.2012 року. На виконання зазначеного судового рішення, яке набрало законної сили, Правлінням Пенсійного фонду України прийнято постанову «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670», якою затверджено довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». У вказаній довідні міститься поле «інші виплати», з необхідністю їх розшифровки.

Пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УІІІ встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Вищевказане передбачає скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсію або щомісячне довічне грошове утримання будуть призначати після набуття законної сили Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Так як їй пенсію призначили в 2003 році, то щодо неї даний закон застосовуватись не може.

За приписами ч.3 ст.22, ст.64 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, конституційні права та свободи людини не можуть бути обмежені. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2005 року № 8-рп також наголошує на те, що придбане право не може бути відмінено, звужено. Згідно з абз.3 п.4, абз.2, 3 п. 7 мотивувальної частини згаданого рішення, конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина України включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина 2), 8, 19 (частина 2), 22, 23, 24 (частина 1) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і зв'язану з ним передбачуваність законодавчої політики в сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин могли завбачати наслідки своєї діяльності та бути впевненими в своїх законних очікуваннях, що придбане ними на основі діючого законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізоване, тобто придбане право не може бути відмінено, звужено.

Положення Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015 року поширюються лише на тих осіб, яким пенсії призначаються після 01.05.2016 року, а не на тих осіб, яким ці пенсії вже були призначені. Тобто, ця норма стосується лише призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій. А тому в даному випадку необхідно застосовувати законодавство України, яке було чинним на момент призначення їй пенсії .

Ч.1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Посилання відповідача на те, що норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» втратили чинність вважає необгрунтованими, оскільки відповідач застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, що суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України. Вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, а не про призначення пенсії вперше.

Крім того, ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено проведення індексації пенсії. Згідно п. 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003 року №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. По призначених пенсіях обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій здійснюється починаючи з місяця призначення. П.5 даного Порядку передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Про порушення своїх прав та невідповідність розмірів пенсії вимогам Конституції України та чинному законодавству вона дізналась із засобів масової інформації , а впевнилась що її права порушено тільки після отримання листа управління.

Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. В період, за який вона просить провести перерахунок пенсії, суми пенсії їй нараховувались, однак не в таких розмірах, які були передбачені чинними на час призначення пенсії законодавчими актами. В постанові ВАС України від 20.01.2010 року № К-37795/09 зазначено наступне: "відповідно до статті 87 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком". Суд зауважує, що не йдеться тільки про нараховані, але не сплачені суми пенсії, а йдеться саме про неодержані суми пенсії з вини органу, що призначає або виплачує пенсію. Таким чином, строк звернення до суду, встановлений ст.99 КАС України, до даної категорії спорів не застосовується, а тому строк звернення до суду нею не пропущений. Аналогічна правова позиція була неодноразово і послідовно висловлена в постановах Вищого адміністративного суду України від 21.01.2011р., 28.11.2013р., 15.01.2014р. 06.02.2014 р., 10.07.2014 р.,15.07.2014р. 09.09.2014р., 16.10.2014р.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася хоч про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд поступила заява згідно якої ОСОБА_2 просить розгляд адміністративної справи за її позовом до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснення перерахунку розміру призначеної пенсії проводити без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 (довіреність від 04.05.2017 р. № 3580) в судовому засіданні позовних вимог не визнала, зіславшись на викладені в письмових запереченнях обставини. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

В письмовому запереченні поданому до суду представник відповідача вказує, що зазначені вимоги та доводи позивача, управління вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ч.2 ст. 37 Закону України «Про державну службу», у редакції чинній на момент призначення пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Позивачем до матеріалів позовної заяви додано довідку про нараховані виплати за № 99 від 09.06.2017, що видана управлінням праці та соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації.

Зазначена довідка видана, як інформаційні, оскільки на них не місяться реквізити щодо того, яким нормативним актом вона затверджена. Крім цього, форма довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 №5-1. на виконання постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2010 №2а-4753/09/2670 .

Затверджена Форма довідки суттєво відрізняється від тієї, яка подана позивачем. Так затвердженою довідкою не передбачено зазначення посадового окладу, відпускних, вислуги років, лікарняних тощо.

Відповідно до п. 3 постанови КМУ від 31.05.2000 №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", визначено, що посадовий оклад, надбавки за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», враховуються у розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи , що дає право на відповідний вид пенсії.

Позивачу під час призначення пенсії було враховано відповідні суми посадового окладу, надбавку за ранг та надбавку за вислугу років станом на день звільнення із державної служби. Крім цього позивачу було враховано суми виплат, відповідно до п. 1 постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року - суми виплачених надбавок за високі досягнення у праці, премій, премій до державних та ювілейних дат, у зв'язку із чим позовні вимоги до суду в частині зобов'язання управління включити до заробітної плати посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років та середньомісячні розміри надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат є безпідставним.

Безпідставним є і зобов'язання управління включити до заробітку для обчислення пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги, оплати днів тимчасової непрацездатності (лікарняні), суми виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток).

Так, ч.5 ст. 37 встановлено, що визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 33 цього Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Матеріальна допомога (допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань) - це одноразова виплата, яка провадиться в розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати і не є постійною виплатою, оскільки залежить від фонду оплати праці.

З огляду на зазначене, обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону здійснюється з урахуванням вищезазначених складових заробітної плати державного службовця. Такі види виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії.

Постановою КМУ від 31.05.2000 № 865 „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" визначено механізм обчислення розміру заробітної плати державного службовця, якою не передбачено включення до заробітної плати з якої обчислюється пенсія державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно Інструкції про статистику заробітної плати, матеріальна допомога, яка носить системний характер і надається всім або більшості робітників - входить в склад фонду оплати праці. Згідно п.2 постанови КМУ №268 від 09.03.2006 «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів», керівникам надано право у межах установленого фонду оплати праці встановлювати спеціалістам і службовцям надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 % посадового окладу та надавати працівникам матеріальну допомогу на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати. Тобто, така допомога є одноразовою виплатою, яка надається на розсуд керівника в межах встановленого фонду оплати праці. Матеріальна допомога, що надавалась позивачці, не мала системного характеру, а тому не може бути врахована при перерахунку пенсії.

Посилання на Закони України „Про пенсійне забезпечення", „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та „Про оплату праці" є безпідставним, оскільки вони є загальними , щодо визначення складових заробітної плати та сплати внесків із заробітної плати в той же час Закон України „Про державну службу" є спеціальним, оскільки його дія поширюється тільки на державних службовців, і відповідно складові заробітної плати, які враховується для обчислення пенсії беруться ті, які передбачені ст. 33 Закону України „Про державну службу".

Що стосується включення до заробітку сум індексаці заробітної плати з якої обчислюється пенсія державного службовця то ці вимоги позивачки є також безпідставними.

Порядок проведення індексації визначений Законом України „Про індексацію грошових доходів населення", який є загальним в проведенні індексації заробітної плати і поширюється на всі категорії населення, в той же час Закон України „Про державну службу" є спеціальним, оскільки його дія поширюється тільки на державних службовців, і відповідно в складові заробітної плати, які враховується для обчислення пенсії індексації заробітної плати включатися не може.

Безпідставним є зобов'язання проведення індексації пенсії згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» без зміни базового місяця, оскільки таке зобов'язання призведе до порушення судом норм процесуального права, оскільки судом при вирішенні питання про задоволення позовних вимог в цій частині, фактично визначить порядок, як управління діятиме при виконанні судового рішення та захистить ще не порушені права та свободи позивача та порушить норму ч. 2 ст. 5 КАС України.

Відповідно до ст. 99 КАС України встановлюється шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом відповідно до ст. 100 КАС України залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позивач дізналася про призначення їй пенсії ще в 2011 році та щомісячно отримувала суму призначеної їй пенсії, а тому строк звернення до суду пропущено нею без поважних причин.

Враховуючи наведене просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для неї самої та її сім`ї.

Згідно ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

На підставі ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" пенсія підлягає індексації.

Судом встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в Долинському районі, правонаступником якого було Долинське оУПФ України Івано-Франківської області 05.04.2011 року ОСОБА_2 призначено пенсію за віком на підставі Закону України "Про державну службу" з розрахунку 80 відсотків від суми заробітної плати.

23.06.2017 року, ОСОБА_2 зверталася до начальника управління Долинського оУ ПФУ із письмовою заявою про здійснення їй перерахунку призначеної пенсії.

Листом № 272/Ж-15 від 04.07.2017 року Калуське оУПФУ Івано-Франківської області відмовило позивачці у проведенні такого перерахунку, вказавши, що в розрахунок для призначення їй пенсії включені суми, які зазначені в наданій нею довідках від 01.01.2004 р. по 31.12.2005 року, з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року, з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року, від 05.04.2011 року №№ 356/006/8,356/006/3,356/006.

Суд вважає таку відмову відповідача неправомірною, виходячи з наступного:

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" до структури заробітної плати входять: - основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; - додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій; - інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналогічні положення містяться і в п.п. 2.2.2 п. 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженій наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно до п.п. 2.3.3 п. 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), що входить до складу фонду оплати праці.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, також входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно п.п. 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" - заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 33 даного Закону - державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Ч.1 ст.35 Закону України "Про державну службу" передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплат праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що виплачені суми матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, одноразова премія, виплачена заробітна плата за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток), винагорода за сумлінну і безперервну працю входять до системи оплати праці державного службовця.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа № 21-430а11, постанова від 28 травня 2013 року справа № 21-97а13, постанова від 04 березня 2014 року справа № 21-14а14, постанова від 03 червня 2014 року справа № 21-134а14), що в силу вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для застосування.

Про те, що ОСОБА_2 отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення, заробітну плату за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток), одноразові премії, винагороду за сумлінну і безперервну працю, свідчать видані управлінням праці та соціального захисту Долинської РДА Івано-Франківської області копіїї довідок про нараховану заробітну плату ОСОБА_2 № 99 від 09.06.2017 р. та від 05.04.2011 року № 356/006.

За таких обставин суд вважає, що пенсія позивачки повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення з врахуванням підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до вимог постанови КМ України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", в т.ч. виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, суми виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток) .

Позивачкою до матеріалів справи долучені розрахунки виплат, які не враховані до заробітної плати для обчислення його пенсії, які проведені, зокрема, з коригуванням розміру виплат відповідно до п. 2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України 11.08.2003 р. за № 226/509, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 вересня 2003 р. за № 758/8079. Заперечень проти вказаних у розрахунках сум, як і інших розрахунків від відповідача не поступало.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання протиправними дій Калуського оУПФ України Івано-Франківської області щодо не включення до заробітку суми усіх виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі сум виплаченої індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток) та неналежного проведення коригування виплат при призначенні ОСОБА_2 пенсії призначеної відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

При цьому суд враховує, що збільшення розміру пенсії ОСОБА_2 при його перерахунку не є підвищенням розміру пенсії у розумінні п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", а є відновленням порушеного права позивачки на отримання належної виплати в розмірі, встановленому законодавством, не є таким, що збільшився внаслідок дії загальних чинників, тому не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця. Тому місяць перерахунку пенсії не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії.

Також суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суд вважає безпідставним твердження позивачки про те, що лише після отримання нею листа управління їй стало відомо про невключення до складу заробітної плати всіх отриманих нею сум при розрахунку її пенсії державного службовця, оскільки пенсія їй призначена з 05.04.2011 р. і саме з цього часу їй відомо про її розмір та враховані при її призначенні види заробітку. Посилання на ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як на підставу за якої строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України, до даної категорії справи не застосовується, суд не бере до уваги, оскільки вказана норма застосовується до вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ. У даному випадку позивачу здійснювалося нарахування і виплата пенсії, однак без врахування всіх виплат, тому суд вважає, що вимоги позивачки про визнання дій протиправними та зобов"язання здійснення перерахунку розміру призначеної пенсії за період з 05 квітня 2011 року по 05 березня 2017 року слід залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку позовної давності, оскільки остання звернулась в суд із даним позовом 06.09.2017 року.

Як встановлено судом 01.05.2017 року Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області ліквідовано шляхом приєднання до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Таким чином, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. За правилами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог (ч. 3 ст. 94 КАС України).

При подачі позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією № 75.161.1/5822718 від 07.09.2017 р. (дата валютування 07.09.2017 р.) (а.с. 1).

Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд приходить до висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_2 слід стягнути 320,00 гривень сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії, ст.ст. 8, 19, 22, 46, 58, 64, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України "Про оплату праці", ст.ст. 33, 35 Закону України "Про державну службу", ст.ст. 2, 4, 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 р., Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р., Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженій наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року, керуючись 2,11, 71, 86, 94, 158-160, 162, 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов"язання здійснення перерахунку розміру призначеної пенсії задоволити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснення перерахунку розміру призначеної пенсії за період з 05 квітня 2011 року по 05 березня 2017 року залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Визнати неправомірними дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо не включення до заробітку суми усіх виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі сум виплаченої індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток) та неналежного проведення коригування виплат при призначенні ОСОБА_2 пенсії призначеної відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано- Франківської області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_2, пенсії за віком як державному службовцю згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» починаючи з 06.03.2017 року з розрахунку 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням усіх сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок), включивши до заробітної плати посадовий оклад, надбавку за ранг та надбавку за вислугу років згідно довідки від 05.04.2011 року № 356/006 та середньомісячні розміри премії, надбавки за високі досягнення, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення , матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток) згідно довідки від 09.06.2017 року № 99 з проведенням коригування даних виплат згідно п.2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу» з проведенням індексації пенсії згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" без зміни базового місяця для обчислення індексації, визначеного при призначенні пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_2 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з часу ознайомлення з постановою в повному обсязі , а особи, які брали участь у справі але не були присутні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя:

Повний текст постанови виготовлено 25.09.2017р.