Справа № 758/13451/16-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Подільського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд визнати протиправною відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності; зобов'язати відповідача призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності в 200 кратному розмірі прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

В судове засідання з'явився представник відповідача, підтримав апеляційну скаргу, позивач просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що постанову суду слід залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач згідно наказу МВС України №530 від 30.07.1993 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, згідно наказу ГУ НП в Київській області №1о/с від 07.11.2015 року - прийнятий на службу в Національну поліцію, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача АК №474483.

Відповідно до наказу ГУ НП в Київській області №4о/с від 12.01.2016 його було звільнено зі служби в поліції у запас відповідно до положень пп. 2 п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», витягом з наказу №4о/с від 12.01.2016 року.

Свідоцтвом про хворобу № 2/Зв від 06 січня 2016 року військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Київській області» позивачу було встановлено зв'язок діагностованих захворювань з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

На підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією МОЗ України серії АВ № 0451177 від 23.03.2016 року позивачу було встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивач 30.05.2016 року звернувся до ГУ НП в Київській області з письмовою заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням II групи інвалідності через захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, до якої, відповідно до вимог п. 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року було додано вищезазначені довідки.

Листом ГУ НП в Київській області № 29/П-350від 09.06.2016 року йому було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням інвалідності, мотивуючи тим, що на даний час законодавством не передбачена виплата одноразової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності яких стало захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не в поліції.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної статті постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Однак, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20 із наступними змінами).

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування.

Так, вказаний закон було опубліковано в газеті Голос України, 06.08.2015, а тому датою набрання ним чинності є 07.11.2015. Саме з цієї дати втратив чинність і Закон України «Про міліцію», у тому числі і його ст. 23. У зв'язку із цим, у межах спірних правовідносин, втратив свою актуальність також і Порядок № 850, який прийнятий на виконання вказаної статті.

Водночас, приписи п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про Нацполіцію визначають, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом про Нацполіцію порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку №850.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Зі змісту п. 1 Порядку №850 вбачається, що він визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно пп. 2 п. 3 вказаного Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 2 Порядку №850 закріплено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно п. 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Позивача прийнято на службу згідно наказу ГУ НП в Київській області №1о/с від 07.11.2015 року - в Національну поліцію, то з цієї дати на нього, як на поліцейського, почали поширюватися норми Закону України «Про Національну поліцію».

Позивачу встановлено зв'язок діагнозтованих захворювань з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ.

Інвалідність позивача настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

На виконання вимог ст. ст. 97-101 Закону про Нацполіцію наказом МВС України від 11.01.2016 року затверджено Порядок №4, яким визначено механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (п. 1 Порядку №4).

Згідно пп. 4 п. 5 розділу І Порядку №4 визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Приписами даного нормативного акту закріплено порядок та процедуру оформлення і виплати такої допомоги особам, які мають статус поліцейського. При цьому застережень щодо неможливості застосування норм Порядку №4 до правовідносин, пов'язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги поліцейським, які втратили працездатність у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не поліції, чинне законодавство не містить.

За таких обставин, твердження апеллянта про відсутність у ч. 1 ст. 97 Закону про Нацполіцію такої підстави для виплати одноразової грошової допомоги поліцейському у зв'язку з отриманням інвалідності, пов'язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ, нівелюється наведеними вище приписами п. 15 розділу ХІ Закону про Нацполіцію, ст. 23 Закону України «Про міліцію» та пп. 4. п. 5 розділу І Порядку №4.

Поряд з іншим, відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку №4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського. У разі коли такий орган ліквідовано, заява подається до органу за місцем зберігання особової справи.

Згідно п. 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Таким чином, приписами Порядку №850 та Порядку №4, визначено, що для отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення групи інвалідності заява про її отримання має бути подана працівником за останнім місцем служби. При цьому, судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що вказаними підзаконним актами не визначено суттєвої відмінності у переліку документів, які подаються особою разом із заявою (рапортом) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.03.1997 року (справа «Горнсбі проти Греції») вказав, що негнучкість і навіть формалізм адміністративного провадження, пов'язаний з визнанням рішення недійсним, не може виправдати такої відмови у правосудді, і не можна не вимагати вжиття подальших процедурних заходів з метою винесення нового судового рішення у справі, в якій права заявників були визнані найвищим адміністративним судом.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що звернення до уповноваженого органу Позивача, який, як було встановлено раніше, має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням ІІ групи інвалідності, пов'язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та подання останнім необхідних передбачених і Порядком №4, і Порядком №850 документів, що підтверджують дані обставини, є достатньою підставою для встановлення волевиявлення особи про призначення такої допомоги.

А тому вимоги позивача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Таким чином, перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позову, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Подільського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 17.10.2017

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.