Справа № 809/1299/16
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2017 р. Справа № 809/1299/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.;

за участю: секретаря судового засідання Хоми О.В.,

представника позивача - Єлізарової У.Г.,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в розмірі 92550,95 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Коломийська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в розмірі 92550,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем добровільно не погашено узгоджений податковий борг, що виник у зв'язку з невиконанням зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, визначених податковим повідомленням-рішенням № від 20.11.2015 року в розмірі 92550,95 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечив, суду пояснив, що податкове повідомлення рішення є незаконним, а тому немає підстав для стягнення заборгованості.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази, суд вважає, що даний адміністративний позов підставний та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України (далі-ПК України) визначає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та в розмірах передбачених податковим законодавством. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1ст.38 ПК України).

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що на підставі акту перевірки № 1571/171/НОМЕР_2 від 12.10.2015 року Коломийською ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2015 року, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 92550,95 грн., в тому числі, за основним платежем в розмірі 73904,76 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 18646,19 грн. (а.с. 12).

Так, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 809/4380/15 за позовом ОСОБА_3 до Коломийської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.11.2015 року - в задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2017 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а вищенаведену постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду - без змін (а.с. 69-76).

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, наведеним рішенням суду було встановлено преюдиційні обставини щодо наявності у ОСОБА_3 узгодженого податкового боргу визначеного податковим повідомленням - рішенням № від 20.11.2015 року в розмірі 92550,95 грн.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Судом встановлено, що відповідно до п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України у зв'язку з наявністю податкового боргу відповідачу було направлено податкову вимогу від 29.03.2016 року № 301-17 (а.с. 9). На час розгляду справи вищезазначена податкова вимога є не оскаржена та не відкликана.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення вищевказаних норм Податкового кодексу України не виконав податкові зобов'язання з сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На час вирішення справи відповідач не надав доказів відсутності або погашення ним узгодженого податкового боргу.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Податковий борг відповідача в розмірі 92550,95 грн. підтверджується податковим повідомленням-рішенням № від 20.11.2015 року і витягом з облікової картки відповідача з податку на доходи фізичних осіб (а.с. 12, 8).

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України 87.11. передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи те, що відповідачем не сплачено самостійно податковий борг в розмірі 92550,95 грн., адміністративний позов Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в розмірі 92550,95 грн. підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) в дохід бюджету податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 92550 (дев'яносто дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) гривень 95 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Біньковська Н.В.

Постанова складена в повному обсязі 13.10.2017.