Справа № 635/4519/17
Суддя: Дем'яненко І. В.
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/4519/17
Провадження № 2-а/630/27/17
УХВАЛА

Іменем України

13 жовтня 2017 року м.Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Дем`яненко І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 голови Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист», який діє в інтересах ОСОБА_2, до Харківського районного суду Харківської області про визнання неправомірними дій та бездіяльності відповідача по порушенню ч.1 ст. 153 ЦПК України та строків постановлення ухвали,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача Харківського районного суду Харківської області з позовом про визнання неправомірними дій та бездіяльності відповідача по порушенню ч.1 ст. 153 ЦПК України та строків постановлення ухвали.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що в провадженні судді Харківського районного суду Харківської області Караченцева І.В. знаходиться цивільна справа № 635/3939/17 за позовом, поданим в інтересах ОСОБА_2

Представником позивача 01 серпня 2017 року подано у вказаній справі заяву про забезпечення позову. Однак, 11 серпня 2017 року за зверненням ОСОБА_1 йому ухвалу не видано. З яких причин ухвалу не було постановлено та не надіслано ОСОБА_1 в канцелярії суду не пояснили, помічник судді повідомила, що її в справі немає.

В звязку з вищевикладеним, представник позивача посилається на порушення Харківським районним судом Харківської області норм ч.1 ст. 153 ЦПК України, згідно якої «Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження».

Однак, у відкритті провадження у справі за вказаною позовну заяву слід відмовити, оскільки така заява не підлягає розгляду у порядку адміністративного та цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Проте, в зазначеному вище випадку між позивачами та суддями такі правовідносини не виникають, тому такі справи не можуть бути підсудні судам загальної юрисдикції.

Такі спори не пов'язані із захистом прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах від порушень з боку органів державної влади, оскільки оскаржені позивачем дії вчинені при здійсненні правосуддя.

Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися поза межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя й посяганням на процесуальну незалежність ( ст.ст. 126,129 Конституції України).

На сьогодні чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

У постанові Пленуму Верховного СУДУ України від 12 червня 2009 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» судам роз'яснено, що у розумінні положень ч. 1 ст. 2, пп. 1, 7, 9 ч. 1 ст. З, ст. 17, ч. 3 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Відповідно до Конституції України, рішення суду і дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, повязаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Згідно з розясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Таким чином, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), повязаних із розглядом справи, нормами КАС України чи іншими законами України не передбачено.

Керуючись ст. 109 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 голови Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист», який діє в інтересах ОСОБА_2, до Харківського районного суду Харківської області про визнання неправомірними дій та бездіяльності відповідача по порушенню ч.1 ст. 153 ЦПК України та строків постановлення ухвали - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга може бути подана до Люботинського міського суду Харківської області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя (підпис)ОСОБА_3