Справа № 802/1590/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 жовтня 2017 р. Справа № 802/1590/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що з 28.09.1989 року по 07.10.2016 року працював суддею Калинівського районного суду Вінницької області. Його стаж роботи на посаді судді складає 35 років 8 місяців.

Наказом голови Калинівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року № 98-с, на підставі постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 року № 1600-VIII "Про звільнення суддів", позивача виведено зі штату суддів Калинівського районного суду Вінницької області, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Калинівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року №104-с зобов'язано планово-фінансовий відділ обліку та звітності ТУ ДСА України у Вінницькій області провести позивачу виплату вихідної допомоги в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою в зв'язку із виходом у відставку. Даний наказ направлений для виконання відповідачу.

02.08.2017 року позивач звернувся до ТУ ДСА у Вінницькій області із заявою про необхідність виконання наказу голови Калинівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року №104-с про виплату вихідної допомоги. Листом відповідача №04-36/2053 від 15 серпня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у виплаті вихідної допомоги, посилаючись на відсутність підстав для її виплати.

Позивач не погоджується з такими діями ТУ ДСА у Вінницькій області, в зв'язку з чим звернувся з даним адміністративним позовом до суду у якому просив:

- визнати протиправною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області у виплаті йому вихідної неоподаткованої допомоги у зв'язку з виходом у відставку у розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою у розмірі 81922,02 грн.;

- зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити йому вихідну неоподатковану допомогу у зв'язку з виходом у відставку у розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою у розмірі 81925,02 грн.

Ухвалою суду від 15.09.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Калинівський районний суд Вінницької області.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Розгляд справи просив провести у його відсутність.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. 28.09.2017 року подав до суду письмові заперечення на позовну заяву та клопотання про застосування строків позовної давності. У останньому вказав, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду за захистом своїх прав, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України, оскільки, на думку відповідача, датою з якої позивач мав дізнатися про порушення своїх прав є момент ознайомлення із наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 07.10.2016 року, в той час як до суду останній звернувся лише 07.09.2017 року. На підставі викладеного, просив залишити позовну заяву без розгляду у зв'язку з пропуском строків позовної давності.

Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Згідно частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, враховуючи клопотання представника позивача та належне повідомлення відповідача, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, відповідно до частини шостої статті 128 КАС України в порядку письмового провадження. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із наявними в матеріалах справи письмовими запереченнями, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

19 січня 1981 року ОСОБА_1 обрано суддею Бершадського районного суду Вінницької області, із 19 січня 1981 року він приступив до виконання своїх обов'язків, та пропрацював до жовтня 1989 року. Вподальшому, з 28 вересня 1989 року ОСОБА_1 обраний суддею Калинівського районного суду Вінницької області.

Судом встановлено, що 22.09.2016 року Верховною Радою України прийнято Постанову № 1600-VIII "Про звільнення суддів", відповідно до якої ОСОБА_1 звільнено з посади судді Калинівського районного суду Вінницької області, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Калинівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року № 98-С, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 року № 1600-VIII "Про звільнення суддів", ОСОБА_1 відраховано із штату суддів Калинівського районного суду Вінницької області з 07.10.2016 року, у зв'язку із виходом у відставку.

Таким чином, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді складає 35 років 8 місяців.

Наказом голови Калинівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року № 104-С, відповідно ч. 1 ст. 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 року, доручено відділу планово-фінансової діяльності, обліку та звітності ТУ ДСА України в Вінницькій області провести виплату вихідної допомоги ОСОБА_1 в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою в зв'язку із виходом у відставку.

02.08.2017 року позивач звернувся до ТУ ДСА у Вінницькій області із заявою, в якій просив виплатити йому вихідну допомогу в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою у зв'язку із виходом у відставку на загальну суму 78300 грн. відповідно до місячної суддівської винагороди на час звільнення з займаної посади 07.10.2016 року в розмірі 26100 грн. Підставою для виплати йому вихідної допомоги вказав те, що станом на 07.10.2016 року він перебував на посаді судді Калинівського районного суду Вінницької області, і на нього поширюється норма ч. 1 ст. 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII, щодо виплати вихідної допомоги в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою, який набув чинності 30.09.2016 року.

Листом від 15.08.2017 року №04-36/2053, ТУ ДСА України в Вінницькій області повідомило позивача про те, що виплату вихідної допомоги у зв'язку з виходом судді у відставку не передбачено Законом України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції чинній на момент звільнення ОСОБА_1 Крім того зазначили, що територіальне управління при розгляді звернення позивача не може застосовувати положення Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", адже вказаний Закон набув чинності після його звільнення. За таких обставин територіальне управління не вправі здійснити ОСОБА_1 виплату вихідної допомоги.

Незгода позивача з відмовою ТУ ДСА України в Вінницькій області у виплаті вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та заявленим позовним вимогам, суд керується наступним.

Згідно частини першої статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції до 01.04.2014 року) передбачалося, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01.04.2014 року, внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, виключено з нього статтю 136, якою передбачалось, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

В свою чергу, 30.09.2016 року набув чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII, частина перша статті 143 якого визначає, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Як встановлено судом, наказом голови Калинівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року № 98-С, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 року № 1600-VIII "Про звільнення суддів", ОСОБА_1 відраховано із штату суддів Калинівського районного суду Вінницької області з 07.10.2016 року, у зв'язку із виходом у відставку.

Тобто на момент прийняття вказаного наказу діяла норма ч. 1 ст. 143 Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII, що передбачала виплату вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою судді, який вийшов у відставку.

З викладеного слідує, що станом на 30.09.2016 року позивач перебував на посаді судді Калинівського районного суду Вінницької області, а тому на ОСОБА_1 поширюється дія норми ч. 1 ст. 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII щодо виплати вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації, вищого спеціалізованого суду, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

Статтею 149 цього ж Закону передбачено, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України..

Тобто, будь-яка виплата, у тому числі і виплата вихідної допомоги, здійснюється відповідно до наказу голови суду.

Так, наказом голови Калинівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року № 104-С, відповідно ч. 1 ст. 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 року, доручено відділу планово-фінансової діяльності, обліку та звітності ТУ ДСА України в Вінницькій області провести виплату вихідної допомоги ОСОБА_1 в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою в зв'язку із виходом у відставку.

Суд зазначає, що п. 2 ч. 3 ст. 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності всіх судів, окрім Верховного Суду, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України здійснює Державна судова адміністрація.

Відповідно до ч. 4 ст. 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

А тому, оскільки позивач працював суддею у Калинівському районному суді Вінницької області, саме на Територіальне управління Державної судової адміністрації в Вінницькій області покладено обов`язок нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу в зв`язку з відставкою.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про аргументованість позовних вимог позивача в частині визнання протиправною відмови відповідача у виплаті йому вихідної допомоги та зобов'язання нарахувати і виплатити вихідну допомогу у зв'язку з виходом у відставку у розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Такого ж висновку у аналогічних спірних правовідносинах дійшов Вінницький апеляційний адміністративний суд у справі № 802/548/17-а.

Що стосується позовної вимоги в частині визначення розміру вихідної грошової допомоги, на яку набув права позивач, то суд зазначає наступне.

Згідно довідки відділу планово-фінансової діяльності бухгалтерського обліку та звітності ТУ ДСА України в Вінницькій області від 08.08.2017 року № 4-35/1233 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої ОСОБА_1 на підставі особового рахунку за жовтень 2016 року, станом на 01.10.2016 року суддівська винагорода судді Калинівського районного суду Вінницької області склала 27308,34 грн.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №13 від 24.12.1999 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відтак, суд визначає такий розмір без відрахування податків та зборів, а відповідач має здійснити утримання таких у відповідності до норм чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи, відповідачем не доведено правомірності своїх дій, а відтак адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Стосовно клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строків позовної давності позивачем, суд зазначає наступне.

У клопотанні відповідача вказується, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду за захистом своїх прав, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України, оскільки, на думку відповідача, датою з якої позивач мав дізнатися про порушення своїх прав є момент ознайомлення із наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 07.10.2016 року, в той час як до суду останній звернувся лише 07.09.2017 року.

Суд критично оцінює викладені відповідачем аргументи, оскільки ОСОБА_1 оскаржується протиправна відмова Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області у виплаті йому вихідної неоподаткованої допомоги у зв'язку з виходом у відставку у розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою, викладена у листі від 15.08.2017 року №04-36/2053, в той час як до суду позивач звернувся з даним адміністративним позовом 13.09.2017 року, про що свідчить відповідна дата на штампі вхідної кореспонденції Вінницького окружного адміністративного суду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено шестимісячний строк звернення до суду за захистом своїх прав, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України, а клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строків позовної давності позивачем задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області у виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою у розмірі 81925,02 грн. (вісімдесят одна тисяча дев'ятсот двадцять п'ять гривень дві копійки).

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у зв'язку з виходом у відставку в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою у розмірі 81925,02 грн. (вісімдесят одна тисяча дев'ятсот двадцять п'ять гривень дві копійки).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович