Справа № 814/615/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 р.м. ОдесаСправа № 814/615/17

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Нікмет-Термінал» до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправними пунктів вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Нікмет-Термінал» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними п.п.1,2,3,4 припису Управління Держпраці у Миколаївській області від 31.01.2017 року №14-01-127/0017-0018.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач не допускав порушення вимог ст.ст. 83, 116, 117 КЗоТ України, усі проведені на той час виплати відображались в бухгалтерському обліку підприємства як виплати винагороди за цивільно-правовими угодами, у звязку із чим оскаржуваний припис у вказаних пунктах підлягає скасуванню.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправними та скасував пункти 1, 2, 3, 4 Припису Управління Держпраці у Миколаївській області від 31.01.2017 року №14-01-127/0017-0017. Присудив на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія Нікмет-Термінал» судовий збір у сумі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень), сплачений платіжним дорученням №6762 від 27.03.2017 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Миколаївській області.

В апеляційній скарзі Управління Держпраці у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення в частині розподілу судових витрат та в цій частині прийняти нову постанову про присудження позивачу судових витрат за рахунок Державного бюджету.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання вони не зявились, поважність своєї неявки суду не повідомили, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Нікмет-Термінал» задоволено у повному обсязі.

При цьому, за цим позовом позивачем оскаржено пункти припису контролюючого органу із вимогою про приведення своєї бухгалтерської та кадрової документації у відповідність до вимог трудового законодавства та законодавства про оплату праці, вчинення відповідних дій на усунення виявлених порушень Закону.

Таким чином, адміністративний позов, поданий 29.03.2017 року, містить одну вимогу немайнового характеру.

Колегія суддів враховує те, що відповідно до п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання юридичною особою до адміністративного суду позову із одною вимогою немайнового характеру становить 1 600 грн.

На виконання вказаних вимог Закону, при поданні адміністративного позову позивачем згідно платіжного доручення від 27.03.2017 року №6762 проведено оплату судового збору на рахунок суду першої інстанції у сумі 1 600 грн.

Отже, у разі задоволення адміністративного позову позивачу відповідно до ст. 94 КАС України має бути присуджено понесені ним витрати, повязані із розглядом цієї справи.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано те, що відшкодування позивачу документально підтверджених судових витрат у разі задоволення його позову має бути проведено за рахунок відповідача-субєкта владних повноважень, що виступав стороною у цій справі.

У звязку із чим, оскільки відповідачем у цій справі виступало Управління Держпраці у Миколаївській області, а стаття 94 КАС України на момент ухвалення судового рішення та приписи Закону України «Про судовий збір» не містять застережень щодо відшкодування судових витрат за рахунок субєкта владних повноважень, який наділений пільгами у вигляді оплати вказаного збору, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо присудження понесених позивачем судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ґрунтується на правильному застосуванні норм адміністративного процесуального законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що під час вирішення спору суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, у звязку із чим ухвалене у справі рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1