Справа № 742/2298/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 742/2298/17 Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко А.В.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу відповідача - Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савенко Л.М. на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савенко Л.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач, ОСОБА_5, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №19 по справі про адміністративне правопорушення від 22 червня 2017 року, винесену Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савенко Л.М. про визнання ОСОБА_4 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року позовні вимоги - задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача - підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі купівлі-продажу квартири від 20 березня 2008 року позивачу належить на праві власності квартира АДРЕСА_1.

09 червня 2017 Головний інспектор будівельного нагляду управління Державно архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Радьком Ю.В. складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що позивач, експлуатує об'єкт будівництва, який не прийнято в експлуатацію, чим порушив вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, за що передбачена відповідальність за ч.12 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 128 від 09 червня 2017 року встановлено, що позивач експлуатує об'єкт будівництва (квартиру АДРЕСА_1), як медично-діагностичний центр без прийняття в експлуатацію.

22 червня 2017 Головний інспектор будівельного нагляду відділу управління Державно архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савеко Л.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 09 червня 2017 року, виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за експлуатацію об'єкта будівництва( реконструкція житлової квартири під медично-діагностичний кабінет), який експлуатується, як торгово-офісне приміщення не прийнятого в експлуатацію, чим порушив вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року та постановив визнати позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Вважаючи, що його права та свободи порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки реконструкцію квартири завершено в 2009 році, то у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.12 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), який відповідно до п. 1, визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Відповідно до пункту 16-18 Порядку № 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Отже, вищенаведеними нормами законодавства надано право органам державного архітектурно-будівельного контролю проводити позапланові перевірки та складати за наслідками їх проведення необхідні документи.

У пункті 3.21 Державних будівельних норм А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» міститься визначення реконструкції, під якою слід розуміти перебудову введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Отже, реконструкція є одним з видів будівельних робіт. При цьому, визначальними ознаками реконструкції є зміна геометричних розмірів та/або функціонального призначення.

Статтею 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає, зокрема прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію.

У силу ч. 1, 5, 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до ч.11 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції чинній станом на час проведення перевірки та складення адміністративного протоколу) передбачена відповідальність за експлуатація об'єктів будівництва, які завершені будівництвом з 19 січня 2012 року та не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності.

Згідно з ч. 12 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції станом на дату проведення перевірки та складення адміністративного протоколу) передбачена відповідальність за діяння, передбачені частиною одинадцятою цієї статті, вчинені щодо об'єктів II категорії складності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначає, що реконструкцію квартири АДРЕСА_1 завершено у 2009 році.

Натомість, у матеріалах справи міститься Декларація про початок виконання будівельних робіт, зареєстрована 08 травня 2013 року, відповідно до якої здійснюється реконструкція житлової квартири АДРЕСА_1.

Згідно з даними, що надані відповідачем до суду, станом на дату розгляду справи, у базах даних відсутні інформація про введення закінченого будівництва в експлуатацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що реконструкцію квартири АДРЕСА_1 завершено у 2009 році.

Посилання позивача на постанову №1542/09 від 03 грудня 2009 року підтверджує виключно самовільне здійснення реконструкції зазначеного об'єкта позивачем, а не процес завершення будівництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком відповідача щодо наявності у діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції станом на дату проведення перевірки та складення протоколу про адміністративне правопорушення).

Проте, з 10 червня 2017 року (станом на дату розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення) редакція зазначеної статті змінилась: відповідно до ч. 9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, експлуатація об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (CCI), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Так, станом на дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, змінено редакцію ст.. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення: відповідальність за адміністративне правопорушення передбачено ч. 9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як і зазначено в оскаржуваній постанові від 22 червня 2017 року.

Отже, постанова №19 по справі про адміністративне правопорушення від 22 червня 2017 року відповідає вимогам, встановленими чинним законодавством України.

Крім зазначеного, колегія суддів у даній справі не приймає доводи позивача про те, що закони не мають зворотної дії у часі, так як у діях позивача наявний склад правопорушення, як станом на дату проведення перевірки так і станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку щодо доведеності відповідачем правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савенко Л.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Керуючись ст. 160, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савенко Л.М. на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року - задовольнити.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савенко Л.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили.

Повний текст виготовлено 11.10.2017

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді: Н.В. Безименна, І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Безименна Н.В.