Справа № 806/2526/17
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Житомир справа № 806/2526/17

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токаревої М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області про зобовязання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання ненадання дозволу та зобовязання вчинити дії. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 09.03.2017 року він звернувся із клопотанням до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 42 га з земель запасу, розташованих за межами населених пунктів Брусилівської селищної об'єднаної територіальної громади (бувшої Осівецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області). ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області від 12.04.2017 року №Г-3591/0-4073/6-17 йому повідомлено, що в поданому пакеті документів відсутня будь-яка інформація стосовно бажаного строку оренди на вказану у клопотанні ділянку та пропонувало визначити строк дії оренди вказаної у зверненні земельної ділянки, та повторно звернутись до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області з заявою відповідного змісту. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі №806/1931/17 визнано протиправною відмову ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області, оформлену листом від 12.04.2017 року № Г-3591/0-4073/6-17, в наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою. Позивач вважає, що відповідачем допущено бездіяльність, якою порушено його право на провадження підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а тому просить зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для сінокосіння орієнтовною площею 42 га з земель запасу, розташованих за межами населених пунктів Брусилівської селищної об'єднаної територіальної громади (бувшої Осівецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області) згідно клопотання від 09.03.2017.

Позивач та представник відповідача не заперечували щодо розгляду справи у порядку письмового провадження.

У відповідності до ч.4 ст.122 КАС України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Оглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

У ході розгляду справи встановлено, що 09.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся із клопотанням до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 42 га з земель запасу, розташованих за межами населених пунктів Брусилівської селищної об'єднаної територіальної громади (бувшої Осівецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області).

ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області від 12.04.2017 року №Г-3591/0-4073/6-17 йому повідомлено, що в поданому пакеті документів відсутня будь-яка інформація стосовно бажаного строку оренди на вказану у клопотанні ділянку та пропонувало визначити строк дії оренди вказаної у зверненні земельної ділянки, та повторно звернутись до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області з заявою відповідного змісту.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі №806/1931/17 визнано протиправною відмову ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області, оформлену листом від 12.04.2017 року № Г-3591/0-4073/6-17, в наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою.

З врахуванням вимог ст.254 КАС України вказана постанова набрала законної сили 15.08.2017.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для сінокосіння орієнтовною площею 42 га з земель запасу, розташованих за межами населених пунктів Брусилівської селищної об'єднаної територіальної громади (бувшої Осівецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області) згідно клопотання від 09.03.2017 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_3 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд зазначає, що позивач, заявляючи дану позовну вимогу, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання або відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Отже, суд вважає, що задоволення вказаної позовної вимоги фактично порушить закріплені законом виключні повноваження ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо здійснення дозвільної діяльності на розробку проекту землеустрою та зобов'яже відповідача вчинити дії поза встановленою чинним законодавством процедурою.

Водночас, суд для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, виходить за межі позовних вимог. На думку суду належним способом захисту порушеного права позивача є зобовязання ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 09.03.2017 та прийняти рішення у відповідності до вимог Земельного кодексу України та з урахуванням обставин, встановлених у даній справі.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Що стосується клопотання позивача про зобовязання встановити контроль за виконанням судового рішення то суд з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведена норма свідчить, що встановлення судового контролю можливо лише у разі задоволення позовних вимог.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову тому і відсутні правові підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Керуючись ст. 86, 122, 128, 153-168, 254 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 09.03.2017 та прийняти рішення у відповідності до вимог Земельного кодексу України та з урахуванням обставин, встановлених у даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева