Справа № 822/2657/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2657/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.
при секретаріВарченко В.В.
за участі: представника позивача представника відповідачаСтороженко Ю.В. Столаби Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" до управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 033102 від 23 серпня 2017 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26 липня 2017 року управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області було здійснено перевірку транспортного засобу марки "МАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3.

За результатами перевірки управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом НОМЕР_4 від 26 липня 2017 року, яким було встановлено, що "транспортний засіб не обладнаний діючим та перевіреним тахографом без оформлення індивідуально-контрольної книжки водія, чим порушується режим праці та відпочинку водіями транспортних засобів", відповідальність за що передбачена абзацом 8 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

23 серпня 2017 року позивачем було надано управлінню Укртрансбезпеки у Хмельницькій області письмові пояснення, якими заперечується вказане порушення, проте 23 серпня 2017 року начальник управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області розглянув справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 033102, якою за порушення наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 340 від 07.06.2010 року зобов'язано міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" сплатити 340 грн., штрафу.

З даною постановою позивач не погоджується, оскільки водій не був повідомлений про вчинення ним будь-якого правопорушення.

Акт ВХ № 0211431 від 26 липня 2017 року в присутності водія не складався та на підпис йому не надавався, даний акт був направлений управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області 17 серпня 2017 року разом із супровідним листом № 2922/37-17 від 15.08.2017 року на адресу позивача.

В акті перевірки зазначено, що водій здійснював перевезення вантажу за власними потребами, проте такка інформація не відповідає дійсності, оскільки в товарно-транспортній накладній від 26 липня 2017 року, виданої товариством з обмеженою відповідальністю "Біо Тек Поділля", в графі "замовник" вказано міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" , в графі "вантажоодержувач" міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго", в графі "пункт навантаження" зазначено зал. станція Лісоводи с. Лісоводи Городоцький район Хмельницької області, в графі "пункт розвантаження" зазначено м. Хмельницький, в графі "отримав водій/експедитор зазначено ОСОБА_6

Дані обставини також підтверджуються і шляховим листом вантажного автомобіля № 2362 від 26 липня 2017 року, складеним міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго".

Також позивач зазначає, що відповідно до пункту 5 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 340 від 07.06.2010 року "Про затвердження положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів" передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті забезпечує, зокрема здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення.

Таким чином, автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, здійснював внутрішні перевезення, а тому порушення позивачем наказу № 340 від 07.06.2010 року, яким передбачене здійснення перевірки щодо наявності тахографів виключно на транспортних засобах, які здійснюють міжнародні перевезення, не було.

Проте не врахувавши зазначених обставин, відповідач неправомірно прийняв постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 340 грн., за порушення режиму праці та відпочинку водія транспортних засобів.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити вказаний адміністративний позов.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та надав суду пояснення за змістом адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та надала суду пояснення, в яких зазначила, що управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області, як і інші територіальні органи, створено без статусу юридичної особи, а співробітники Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області є, відповідно, посадовими особами Укртрансбезпеки, тобто центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Отже, відповідач під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов'язкових до виконання.

Щодо суті виявлених порушень вказала, що в ході перевірки транспортного засобу, який належить позивачу, виявлено, що за кермом транспортного засобу під час перевірки знаходився водій ОСОБА_6, який здійснював перевезення вантажу за власними потребами. Транспортний засіб не обладнаний діючим та повіреним тахографом, відсутня оформлена індивідуальна контрольна книжка водія, чим не дотримано визначеного режиму праці та відпочинку водія. За порушення статті 49 Закону України "Про автомобільний транспорт" та відповідно до статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до позивача правомірно застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Тому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини, в яких зазначила, що дії відповідача щодо проведення перевірки відповідають вимогам чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до абзацу 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізовується шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також підпорядкувавши службі, що утворюється - Державній службі України з безпеки на транспорті, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Відповідно до пункту 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно пункту 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1378-р від 16.12.2015 року "Питання Державної служби з безпеки на транспорті" здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

З огляду на викладене, Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов'язкових до виконання.

Судом встановлено, що на підставі Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-III, Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567), на підставі направлення на перевірку № 008047 від 24.07.2017 року, відповідно до затвердженого графіку перевірок співробітниками управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області 26.07.2017 року на 192 км а/д Н-03 проводилась рейдова перевірка.

Під час цієї перевірки було перевірено транспортний засіб МАЗ , номерний знак НОМЕР_1, серія та номер свідоцтва про реєстрацію - НОМЕР_3, яким здійснювались перевезення вантажів.

В ході перевірки зазначеного транспортного засобу встановлено, що він належить міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго", яке знаходиться за адресою: вул. Пересипкіна, 5, м. Хмельницький.

Перевіряючими встановлено, що за кермом транспортного засобу під час перевірки знаходився водій - ОСОБА_6.

Під час перевірки виявлено, що водій здійснював перевезення вантажу транспортним засобом, який не обладнаний діючим та повіреним тахографом, без оформлення індивідуальної контрольної книжки водія.

Як зазначає представник відповідача у наданих запереченнях, згідно пункту 6.3. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 року № 340, водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

За результатом перевірки у зв'язку із виявленням вищезазначених порушень, працівниками управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 0211431 від 26.07.2017 року, який відповідно до пункту 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року, складається в одному примірнику.

Актом перевірки встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевезення вантажу транспортним засобом не обладнаним діючим та повіреним тахографом, та без оформленої індивідуальної контрольної книжки водія, чим не дотримано визначеного режиму праці та відпочинку водія, чим порушено вимоги статті 49 Закону України "Про автомобільний транспорт". Водій ОСОБА_6, зі змістом акту № 0211431 від 26.07.2017 року був ознайомлений, однак від підпису та надання пояснень відмовився, вказаний акт позивач отримав 18.08.2017 року.

В подальшому, повідомленням № 2922/37-17 від 15.08.2017 року, направленим поштою, позивача викликано до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (акт № 0211431 від 26.07.2017 року) на 23.08.2017 року об 11:00 год.

На розгляд справи на підставі акту № 0211431 від 26.07.2017 року представником позивача надано письмові пояснення щодо вказаного порушення від 23.08.2017 року, в яких позивач заперечив обов'язковість ведення індивідуальної контрольної книжки водія.

На підставі проведеної перевірки, акту № 0211431 від 26.07.2017 року та письмових пояснень представника позивача на розгляді справи начальником управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 033102 від 23.08.2017 року.

В даній постанові № 033102 від 23.08.2017 року зазначено:

дату складання - 23.08.2017 року;

посадову особу, що розглянула справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та безпосередньо винесла дану постанову - ОСОБА_8, начальник управління;

найменування суб'єкта господарювання стосовно якого розглядається справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт та його місцезнаходження - МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5;

найменування суб'єкта господарювання , час і місце вчинення порушення - МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", 26.07.2017 року на ділянці автодороги Н-03, 192 км;

допущене порушення законодавства про автомобільний транспорт - порушення вимог наказу Міністерства транспорту і зв'язку України від 07.06.2010 року № 340, відповідальність за яке передбачена абзацом 8 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - порушення режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів;

резолютивну частину постанови, де постановлено стягнути з МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" адміністративно-господарський штраф у сумі 340 грн;

реквізити сплати штрафу;

дату набрання законної (юридичної) сили - 23.08.2017 року;

строк пред'явлення до виконання - 23.11.2017 року.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, врегульовано Законом України від 05.04.2001 року № 2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно частини 3 вказаної статті, державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування, стандартизації та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.

Приписами статті 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок №1567).

Згідно зазначеного Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Перед проведенням планової або позапланової перевірки суб'єкта господарювання керівник органу державного контролю видає наказ про проведення перевірки, підписує та скріплює печаткою органу державного контролю направлення на перевірку, яке оформляється за формою (пункт 9 Порядку № 1567).

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (пункт 13 Порядку № 1567).

За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; а водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлені Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 340 від 07.06.2010 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14 вересня 2010 року за № 811/18106 (далі Положення № 340).

Згідно пункту 1.1 це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) , Кодексу законів про працю України та Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух".

Пункт 1.2. Положення № 340 визначає, що він встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Пункт 1.3. встановлює вимоги Положення № 340, які поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Відповідно до пункту 6.3 Положення № 340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 року №385 (далі за текстом Інструкція №385).

Тахограф - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Згідно пункту 7.1. Положення № 340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567.

Пунктом 7.2. визначено, що головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 2.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердження Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 07.06.2010 року № 340, встановлено, що нормальна тривалість робочого часу водіїв не повинна перевищувати 40 годин на тиждень. Для водіїв, у яких встановлено шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем, тривалість щоденної роботи не може перевищувати 7 годин. Напередодні вихідних днів тривалість роботи при шестиденному робочому тижні не може перевищувати 5 годин. Напередодні святкових і неробочих днів тривалість роботи водіїв скорочується на одну годину як при п'ятиденному, так і при шестиденному робочому тижні. Тривалість роботи (зміни) водія у нічний час скорочується на одну годину.

У відповідності до пункту 2.3 Положення якщо за умовами роботи не може бути додержана встановлена для водіїв щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин. Рішення про запровадження підсумованого обліку робочого часу приймається Перевізником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). У разі підсумованого обліку робочого часу водія нормальна тривалість робочого дня (зміни) не може перевищувати 10 годин. Якщо нормальна тривалість робочого дня охоплює тривалі простої, очікування у ТЗ чи на робочому місці або якщо водію необхідно дати змогу доїхати до відповідного місця відпочинку, тривалість робочого дня (зміни) може бути збільшена до 12 годин за умови, що час керування протягом дня (зміни) не перевищує 9 годин.

Представник відповідача в судовому засіданні вказала, що на момент проведення перевірки в салоні автомобіля була відсутня індивідуальна контрольна книжка водія, при цьому посадові особи уповноважені Законом на перевірку даного виду порушення не могли перевірити дотримання режимів праці та відпочинку водія, оскільки вона зі слів останнього не велася, за таких підстав, порушено режим праці та відпочинку водіїв, відповідальність за що передбачена абзацом 8 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до пунктів 6.1- 6.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 року № 340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни. Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде Індивідуальну контрольну книжку водія.

Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочою часу та відпочинку водія, у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни. Графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у перевізника.

Матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_6, перебував у трудових відносинах з позивачем.

Під час перевірки посадовими особами відповідача неможливо було встановити кількість годин протягом яких водій безперервно перебував за кермом, оскільки в транспортному засобі відсутній тахограф та індивідуальна контрольна книжка водія.

Відповідно до пункту 3.1. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та України 07.06.2010 року № 340, змінний період керування водія, включаючи надурочні роботи, не повинен перевищувати 9 годин.

Приписами статті 34 зазначеного Закону унормовані вимоги до автомобільного перевізника.

Так, автомобільний перевізник, зокрема, повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати безпеку дорожнього руху.

Відповідно до абзацу 8 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що водій здійснював перевезення вантажу призначеного для позивача, що підтверджується товарно-транспортною накладною від 26 липня 2017 року, виданої товариством з обмеженою відповідальністю "Біо Тек Поділля", в графі "замовник" вказано міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" , в графі "вантажоодержувач" міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго", в графі "пункт навантаження" зазначено залізнична станція Лісоводи с. Лісоводи Городоцький район Хмельницької області, в графі "пункт розвантаження" зазначено м. Хмельницький, в графі "отримав водій/експедитор зазначено ОСОБА_6

Дані обставини також підтверджуються і шляховим листом вантажного автомобіля № 2362 від 26 липня 2017 року, складеним міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго".

Відповідно до статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обгрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обгрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв у відповідності норм частини 3 статті 2 КАС України.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд враховує, що відповідачем доведена, а позивачем не спростована, правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 13.10.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2017 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський