Справа № 640/17999/16-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 р.Справа № 640/17999/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2017р. по справі № 640/17999/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Заступника начальника Харківської митниці ДФС - начальника Управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС Волокітіна Є.П., Харківської митниці ДФС

про порушення митних правил та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Заступника начальника Харківської митниці ДФС - Начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС Волокітіна Євгена Петровича (далі по тексту - відповідач-1), Харківської митниці ДФС (далі по тексту - відповідач-2) в якому просить суд:

- визнати дії заступника начальника Харківської митниці ДФС - начальника Управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС Волокітіна Євгена Петровича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України протиправними;

- скасувати постанову в справі про порушення митних правил №743/80700/16, винесену 10.11.2016 року заступником начальника Харківської митниці ДФС - начальником Управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС Волокітіним Євгеном Петровичем, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.;

- закрити провадження у справі за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 року по справі № 640/17999/16-а в задоволенні позову ОСОБА_1 до заступника начальника Харківської митниці ДФС - начальника Управління боротьби з митними порушеннями Харківської митниці ДФС Волокітіна Є.П. про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про порушення митних правил №743/80700/16 від 10.11.2016 року та закриття провадження у справі відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 року по справі № 640/17999/16-а та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на положення ч.2 ст.469 Митного кодексу України, Рішення Конституційного Суду України №1-рп/2015 від 31.03.2015 року, вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що рапорт патрульного поліцейського, на підставі якого складено протокол про порушення митних правил № 743/80700/16 від 06.10.2016 року, не може слугувати доказом в адміністративній справі про порушення митних правил. Наголошує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст. 469 МК України.

Відповідач, у надісланому запереченні на апеляційну скаргу, з викладених підстав, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 року по справі № 640/17999/16-а - залишити без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року по справі № 640/17999/16-а залучено в якості другого відповідача - Харківську митницю ДФС,

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 06.10.2016 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Ромена Ролана, 12 в м. Харкові, не виконала вимоги дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено), чим порушила п. 8.4.6 Правил дорожнього руху України, за що постановою інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Харкові ДПП лейтенанта поліції Даниленко О.В. від 06.10.2016 року серії АР №102197 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

06.10.2016 року Харківською митницею ДФС було отримано рапорт співробітника Управління патрульної поліції у м. Харкові ДПП із доповіддю обставин вчинення 06.10.2016 року ОСОБА_1 правопорушення під час керування транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, та повідомленням про те, що 06.10.2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Під час перевірки документів на зазначений транспортний засіб, відповідно до даних бази АСМО «Інспектор» ЄАІС ДФС України, було встановлено, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, був ввезений на митну територію України 03.08.2016 року ОСОБА_4 через відділ митного оформлення №1 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС в митному режимі "транзит".

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний транспортний засіб належність фірмі «SOLT GROUP SPOLKA Z» з місцезнаходженням у м. Варшаві, Польща.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до положень ст. ст. 490, 494, 508 МК України, у зв'язку з встановленням факту користування ОСОБА_1 товаром, митне оформлення якого не завершено, а саме транспортним засобом, ввезеним на митну територію України в режимі "транзит", без дозволу органу доходів і зборів, 06.10.2016 року уповноваженою особою Харківської митниці ДФС складено відносно неї протокол про порушення митних правил №743/80700/16 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України.

10.11.2016 року, за результатом всебічного, повного та об'єктивного розгляду матеріалів справи про порушення митних правил №743/80700/16, уповноваженою особою Харківської митниці ДФС, яка діяла на підставі та в межах наданих повноважень, при додержанні вимог законодавства та забезпеченні прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було винесено оскаржувану постанову по справі про порушення митних правил №743/80700/16. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення в рамках вказаної статті МК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн..

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування останньої.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог статті 321 Митного кодексу України, товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Згідно з п.1 ч.6 ст.321 Митного кодексу України, у разі ввезення на митну територію України товарів митний контроль закінчується після закінчення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Відповідно до ч.4 ст.255 Митного кодексу України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Митний режим транзиту, відповідно до ч.1 ст.102 Митного кодексу України, завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Таким чином, як правильно зазначено судом першої інстанції, з огляду на положення ст.ст. 90, 93, 102 МК України, при ввезенні з метою транзиту транспортний засіб, що переміщується через митний кордон України громадянином, перебуває під митним контролем з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України.

Відповідно до ч.2 ст.93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Згідно зі ст. 325 Митного кодексу України, користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

З огляду на положення норм матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що станом на 06.10.2016 року автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1, який ввезений на митну територію України 03.08.2016 року ОСОБА_4, не було вивезено за межі митної території України, вищезазначений автомобіль є товаром, митне оформлення якого не закінчено.

Відповідно до ч.2 ст. 469 МК України, зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Словосполученню "користування та розпорядження", що міститься в положеннях частини другої статті 469, дано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 31.03.2015 року № 1-рп/2015, відповідно до якого Конституційний Суд України вирішив:

1. Словосполучення "користування та розпорядження", що міститься в положеннях частини другої статті 469 Митного кодексу України, згідно з якою адміністративним правопорушенням визнається, зокрема, зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, необхідно розуміти так, що адміністративним правопорушенням є окремо як користування, так і розпорядження без дозволу органу доходів і зборів товарами, митне оформлення яких не закінчено або які перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем чи поміщені в режим митного складу.

2. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, в діях позивача ОСОБА_1 вбачається порушення митних правил, передбачене ч.2 ст. 469 МК України - неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, а саме користування на митній території України транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, без дозволу органу доходів і зборів. Доводи апелянта стосовно відсутності складу правопорушення, є безпідставними.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року у справі №1-рп/2015, згідно якого визначено, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення на митну територію України не є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.469 Митного кодексу України, оскільки автомобіль марки «Volkswagen Passat» ввезений на митну територію України в митному режимі "транзит", а не в режимі "тимчасове ввезення".

Так, види митних режимів визначено ст.70 Митного кодексу України, в тому числі передбачені такі митні режими, як: 5) транзит; 6) тимчасове ввезення.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст.103 Митного кодексу України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Враховуючи положення ст.70 Митного кодексу України, митний режим тимчасового ввезення та митний режим транзиту є різними видами митних режимів, які мають свої особливості: транзит врегульовано положеннями глави 17 Митного кодексу України, а тимчасове ввезення - положеннями глави 18 Митного кодексу України.

Отже, виключення Конституційним Судом України складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, відносно користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення, не призводить до виключення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, відносно користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим транзиту.

Також колегія суддів зауважує, що підставою для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови від 10.11.2016 року став не факт надходження 06.10.2016 року до Харківської митниці ДФС рапорту працівника Патрульної поліції у м. Харкові ДПП, а факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що останню постановою інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Харкові ДПП лейтенанта поліції Даниленко О.В. від 06.10.2016 року серії АР №102197 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Слід зазначити, що на час притягнення відповідачем ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, постанова Інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Харкові ДПП від 06.10.2016 року в установленому порядку не скасована.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи постанову у справі про порушення митних правил №743/80700/16 від 10 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 року по справі № 640/17999/16-а відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2017р. по справі № 640/17999/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений 17.10.2017 р.