Справа № 826/15469/14
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Тищенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня 2017 р. у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

08.10.2014р. Дочірнє підприємство "Київоблдорупр" (надалі - ДП "Київоблдорупр") звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.03.2013 №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач на підтвердження фінансово-господарських операцій з контрагентами надав відповідні докази.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.03.2013 № в частині збільшення ДП "Київоблдор-упр" грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість (ПДВ) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 56084 грн. В іншій частині - відмовлено.

Задовольняючи позов у вказаній частині, суд першої інстанції зазначив, що оскільки введено мораторій, протягом дії якого не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції щодо сплати податків і зборів, отже, протиправним є накладення на позивача штрафних санкцій на суму 56084грн. Щодо решти позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що позивачем не підтверджено фінансово-господарські операції з контрагентами ТОВ «Граньстройінвест» та ТОВ «Дормашавто», отже, податковим органом оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням правомірно збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 224 335 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.07.2016 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 в частині задоволених позовних вимог скасовано і направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 залишено без змін.

Вищий адміністративний суд України у вказаній ухвалі зазначив, що дія мораторію не зупиняє виконання боржником своїх зобов'язань щодо сплати податків і зборів, які виникли після введення мораторію, не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення, а також накладення санкцій за невиконання зобов'язань, що виникли в процесі господарської діяльності після введення мораторію. Разом з тим, суди попередніх інстанцій на підставі належних і допустимих доказів не встановили, коли виникли у позивача зобов'язання щодо сплати податків і зборів, за наслідками несплати яких відповідачем нараховано штрафні санкції у розмірі 56084 грн. Під час нового розгляду справи суду слід врахувати правову позицію Верховного Суду України, що висловлена у постанові від 05.12.2011 №21-348а11 та взяти до уваги викладене у цій ухвалі.

Отже, предмет нового розгляду справи є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 19.03.2013 № в частині збільшення ДП "Київоблдорупр" грошового зобов'язання за платежем ПДВ за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 56084 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.07.2017 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що взяв до уваги висновки Вищого адміністративного суду України висловлені в ухвалі від 06.07.2016р. при розгляді касаційної скарги відповідача, зазначені вище.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.07.2017 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалою господарського суду у справі № 44/258-б порушено справу про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та зупинено виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ДП "Київоблдорупр" з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ "Граньстройінвест" за період з 01.10.2011 по 30.12.2011, 01.04.2014 по 31.05.2012, з ТОВ "Дормашавто" за період з 01.10.2011 по 30.12.2011 за результатами якої складено акта №658/22.8 -17/33096517 від 22.02.2013 (т. 1 а.с. 25-35, 135-153).

Згідно висновків акту позивачем порушено п.п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201 ПК та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704, п. 9.1 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в результаті чого занижено ПДВ на суму 224335 грн., у т.ч. по періодам: жовтень 2011р. - 102683 грн.; листопад 2011р. - 85435 грн.; квітень 2012р. - 36217 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.03.2013 №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з ПДВ за основним платежем на 224335 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 56084 грн. (т.1 а.с.36).

Вищенаведені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 123.1 ст. 123 ПК (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що правомірність донарахування податкових зобов'язань з ПДВ за основним платежем у сумі 224335 грн. визнано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2014 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 у даній справі, залишеними без змін у цій частині ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.07.2016.

В матеріалах справи у наявності розрахунок фінансових санкцій (т. 1 а.с. 159), що штрафні санкції нараховані позивачу у розмірі 25% від суми донарахованих податкових зобов'язань з ПДВ за жовтень, листопад 2011р. і квітень 2012р.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення в частині збільшення позивачу грошового зобов'язання за платежем ПДВ за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 56084 грн., оскільки відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Доводи апелянта колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дія мораторію поширюється виключно на боргові зобов'язання, що виникли до його введення судом, і за невиконання чи неналежне виконання таких грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) неустойка (штраф, пеня) та інші санкції не застосовуються. Водночас, оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, а отже, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення. Відповідач вправі нараховувати санкції чи застосовувати заходи забезпечення за невиконання зазначених зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, обставини, встановлені судом першої інстанції та перевірені апеляційним судом, апелянтом не спростовано, внаслідок чого, всі наведені доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 12.10.2017 р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня 2017 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня 2017 р. у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Епель О.В.