Справа № 802/823/17-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/823/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

11 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представників відповідача: Сінкевич Л.О., Глізенцова В.М.,

представників третьої особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного екологічного центру України на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Національного екологічного центру України до Тульчинської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Заозерненська сільська рада Тульчинського району Вінницької області, публічне акціонерне товариство "Миронівський хлібопродукт" про скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року у задоволенні клопотання Національного екологічного центру України про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду І інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення адміністративного позову задовольнити.

У судовому засіданні представники відповідача та представники третьої особи заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та представник Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач - Національний екологічний центр України звернувся до суду з адміністративним позовом до Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області.

14 червня 2017 року на адресу суду надійшло клопотання Національного екологічного центру України про забезпечення адміністративного позову, в якому позивач просив заборонити товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" проведення будь-яких підготовчих та будівельних робіт на землях Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, які пов'язані з будівництвом бригади по вирощуванню курчат-бройлерів №47 та території Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області до набрання законної сили рішення в даній адміністративній справі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову, суд І інстанції виходив з того, що для вжиття відповідних заходів повинні існувати реальні обставини, які б вказували на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, які, на думку суду, позивач не довів належними доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду І інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Правова позиція по даному питанню висловлена в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин відокремлених матеріалів справи та аналізу законодавчих норм, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем належним чином необґрунтовано існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, та те, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Таким чином, суд І інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 199, статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд І інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Національного екологічного центру України залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення, та не підлягає оскарженню як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Ухвала суду складена в повному обсязі 17 жовтня 2017 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.