Справа № 823/677/16
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року м. Київ К/800/28896/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Бухтіярової І.О., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2016 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року

у справі №823/677/16

за позовом Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (надалі - Христинівська ОДПІ)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1.)

про стягнення коштів, -

встановив:

Христинівська ОДПІ звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила стягнути з ФОП ОСОБА_1 17000,00 грн. у рахунок погашення податкового боргу.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.07.2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016 року, позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ФОП ОСОБА_1 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішень судів попередніх інстанцій та залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, за відповідачем обліковується податковий борг зі штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17000,00 грн., який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 19.08.2015 року №.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду, цілком правильно та обґрунтовано виходив з наступного.

За правилами п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків (пп. 56.17.5 п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, податкове повідомлення-рішення від 19.08.2015 року № не скасовано в адміністративному порядку (рішенням Головного управління ДФС у Черкаській області від 29.09.2015 року №19826/23-00-10-0210 скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішенням Державної фіскальної служби України від 17.12.2015 року №11621/Г/9999/0-01-02-25 скаргу повернуто відповідачу). Доказів на підтвердження звернення до суду з позовом про визнання зазначеного податкового повідомлення-рішення протиправним протягом розгляду справи в попередніх судових інстанціях або сплати грошового зобов'язання в сумі 17000,00 грн. ФОП ОСОБА_1 не подано.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України).

В матеріалах справи наявна податкова вимога від 17.11.2015 року №1212-20, отримана відповідачем 19.11.2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 10).

За правилами п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

За наведених обставин та з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог та стягнення з ФОП ОСОБА_1 спірної суми податкової заборгованості.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків судових інстанцій.

Зокрема, посилання відповідача на порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки та необ'єктивність виявленого під час її здійснення порушення ФОП ОСОБА_1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», внаслідок чого прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.08.2015 року №, як на підставу для відмови в задоволенні позову, колегія суддів відхиляє, оскільки оцінка законності застосування санкцій у розмірі 17000,00 грн. перебуває поза межами даного судового провадження.

Так, згідно з ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування в даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку, встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податкового кодексу України, тощо.

При цьому питання правомірності застосування контролюючим органом санкцій, як і дотримання ним порядку проведення перевірки, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб'єкта владних повноважень, яким визначено відповідний штраф, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.

З огляду на викладене, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ І.О. Бухтіярова

___________________ Ю.І. Цвіркун