Справа № 718/1569/17
Суддя: Мізюк В. М.
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №718/1569/17
Провадження №2-а/718/42/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2017 року Кіцманським районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької про зобов'язання вчинення певних дій , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про зобов'язання вчинення певних дій, мотивуючи свої вимог тим, що в 2006 році вона звернулась до відповідача з заявою про виділення земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності ТзОВ «Дружба» в урочищі «Гнила» згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1. До заяви було додано технічну документацію, яка розроблена Чернівецьким філіалом інституту «Львівдіпроводгосп». Рішенням Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 23.02.2006 № 29/32-Й, погоджено технічну документацію по передачі земельних часток (паю) в натурі та погоджено передачу ОСОБА_1 земельної ділянки розміром 1.42 га. В подальшому позивачу стало відомо про неможливість отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку, так як відсутня технічна документація із землеустрою. Дана документація не повернута Брусницькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області ОСОБА_1 після прийняття рішення «Про погодження технічної документації по передачі земельних ділянок (паїв) а натурі» № 29/32-Й від 23.02.2006 року, тому просить зобов'язати відповідача повернути технічну документацію земельної ділянки (паю) площею 1,42 га, яка розташована в с.Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, та виділена позивачу в натурі із земель ТзОВ «Дружба» в урочищі «Гнила», згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав повністю, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказавши, що позов є безпідставним, необґрунтованим, оскільки сільська рада в межах своїх повноважень та компетенції, зокрема відповідно до п.34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місце самоврядування», вирішує питання щодо регулювання земельних відносин, виключно на пленарних засіданнях сільської ради. Також зазначив, що сільська рада приймаючи рішення від 23.02.2006 року про погодження технічної документації по передачі земельних ділянок (паїв) в натурі, п.5 вирішила дане рішення разом з технічною документацією направити на розгляд в районну державну адміністрацію.

ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах свої повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі

документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у

натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку; приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право

власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Беручи до уваги той факт, що земельні ділянки в урочищі «Гнила», в с.Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, знаходяться за межами населеного пункту с.Брусниця, то виготовлення всієї документації здійснювалося районною державною адміністрацією, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши надані суду докази в межах заявлених вимог, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено, як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Земельним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами Держава делегувала органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади розпорядження землями відповідних територіальних громад, землями комунальної чи державної власності, та делегувала їм вирішення у встановленому законом порядку інших питань в галузі земельних відносин.

Отже, в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КАС України та з урахуванням позиції Конституційного Суду України, викладеного у рішенні від 01.04.2010 року N10-рп/2010, даний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень - органу виконавчої влади, що реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, а тому ця справа має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен при розгляді питання про його цивільні права та обов'язки має право на відкритий та справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Складовою частиною справедливого судочинства, зокрема, є доступ до процедури зо всіма атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів державної влади.

Частина перша ст.55 Конституції України визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Судом встановлено, що рішенням Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 23.02.2006 № 29/32-Й, погоджено технічну документацію по передачі земельних часток (паю) в натурі та погоджено передачу ОСОБА_1 земельної ділянки розміром 1.42 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно додатку № 1Й. (а.с.6). В п. 5 вищевказаного рішення, зазначено, що дане рішення разом технічною документацією направити на розгляд до районної державної адміністрації.

З відповіді № 112 від 22.03.2017 року Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області на адвокатський запит № 141 від 14.03.2017 року вбачається, що документація по розпаюванню земель колишнього колгоспу «Дружба» у відповідача відсутня та рекомендовано звернутись до земельної комісії при ТОВ «Брусницька земля» для отримання відповідних копій.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу, а суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з оцінки доказів, добутих під час судового розгляду, суд вважає, що відповідачем доведено, що ним не було допущено бездіяльності стосовно неповернення ОСОБА_1 технічної документації земельної ділянки (паю) площею 1,42 га, яка розташована в с.Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, та виділена позивачу в натурі із земель ТзОВ «Дружба» в урочищі «Гнила», згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, а навпаки вжиті всі передбачені законом дії щодо оформлення прав за вищевказану земельну ділянку та рекомендовано звернутись до ТОВ «Брусницька земля» для отримання відповідних копій, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Оскільки адміністративний позов не підлягає задоволенню, тому, згідно ст. 94 КАС України, судові витрати, які поніс позивач, не підлягають відшкодуванню.

На підставі ст.ст.14, 19, 55 Конституції України, ст.ст.12, 116, 118, 121, 122, 186 ЗК України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ ««Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», керуючись ст.ст.2-4, 8, 9, 11, 14, 17, 18, 69-72, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької про зобов'язання вчинення певних дій відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: В.М. Мізюк