Справа № 823/551/16
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/551/16 Головуючий у 1-й інстанції: Бабич А.М. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 1), уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни (далі - відповідач 2) про:

визнання протиправною відмови відповідача 2 у включенні її до переліку вкладників АТ "Банк "Фінанси та Кредит", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок відповідача 1, оформленої листом від 03.12.2015 №3-037300/23311;

зобов'язання відповідача 2 подати відповідачу 1 стосовно неї додаткову інформацію щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в АТ "Банк "Фінанси та Кредит";

зобов'язання відповідача 1 на підставі отриманої від відповідача 2 додаткової інформації внести зміни до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок відповідача 1, та включити її до нього.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 29.05.2014 ОСОБА_4 уклав із ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" договір-заяву №300937/32008/370-14, предметом якого є розміщення грошового вкладу в сумі 185000,00грн. на строк з 29.05.2014 до 03.06.2015 із виплатою відсотків. Внесення коштів на рахунок у банку підтверджується відповідним меморіальним ордером від 29.05.2014 №174931975 (а.с.31).

09.07.2015 ОСОБА_4 уклав з позивачем договір про відступлення права вимоги (посвідчений 07.07.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за №1135), предметом якого є відступлення права вимоги на грошові кошти в сумі 185000,00грн. відповідно до вищевказаного договору-заяви. У подальшому, 20.07.2015 позивач уклав із ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" договір про внесення змін до вищенаведеного договору-заяви, відповідно до якого у всьому тексті найменування вкладника замінено на ОСОБА_2. На час закінчення терміну дії вищевказаних договорів і до часу судового розгляду справи позивач не отримав зазначеної суми коштів.

Постановою Правління Національного банку України від 17.09.2015 №612 віднесено ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних. На її підставі виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 17.09.2015 №171 про запровадження у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації цього банку Чернявську Олену Степанівну строком на 3 місяці з 18.09.2015 до 17.12.2015.

Відповідно до постанови Національного банку України від 17.12.2015 №898 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 №230 про початок процедури ліквідації вказаного банку та делеговано повноваження ліквідатора уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Чернявській Олені Степанівні на період з 18.12.2015 до 17.12.2017.

На заяву позивача від 20.11.2015 з вимогою включити її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявська Олена Степанівна листом від 03.12.2015 №3-037300/23311 відмовила, зазначивши, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Частиною першою статті 3 Закону визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Приписи ч. 6 ст. 27 Закону визначають, що уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

З огляду на викладене колегією суддів враховується, що виплата відшкодування здійснюється Фонду за вкладами.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Виходячи із приписів статей 1066, 1068 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Як свідчать матеріали справи, за умовами договору-заяви від 29.05.2014 року №300937/32008/370-14, банк прийняв грошові кошти в національній валюті від ОСОБА_4 При цьому, договором від 20.07.2015 року про внесення змін до договору-заяви №300937/32008/370-14 від 29.05.2014 року внесено зміни до реквізитів вказаного договору щодо інформації про клієнта.

Згідно п. 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунка поточні рахунки. Поточний рахунок це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Виходячи із викладеного, поточні рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів, а можливості зміни власника рахунка Інструкцією не передбачено.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази, що позивачем чи на користь Позивача укладалися договори банківського вкладу (депозиту) або банківського рахунку, чи позивач є власником іменного депозитного сертифіката, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що у розумінні Закону позивач не являється вкладником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та, відповідно, не має права на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Аналогічна позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 29.03.2017 року у справі №К/800/4804/16.

Крім того, за своєю правовою природою договір про відступлення права вимоги є лише підставою для заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою. Утім укладення такого договору не замінює основного правочину, з якого виникли відносини сторін. Відтак на підставі договору про відступлення права вимоги від 20.07.2015 року позивач не набуває статусу вкладника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на тих же умовах, що й ОСОБА_4 за договором-заявою від №300937/32008/370-14 від 29.05.2014 року.

Отже, маючи документально підтверджені грошові вимоги до банку (боржника) щодо його грошових зобов'язань позивач стає кредитором цього банку. Водночас кредиторські вимоги Позивача, які ґрунтуються на договорі про відступлення права вимоги, не можуть бути задоволені за рахунок коштів Фонду, які мають інше призначення і спрямування (відшкодування вкладникам коштів за їхніми вкладами).

Наведена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові від 20.10.2016 року у справі №К/800/47207/15.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Отже, Окружним адміністративним судом міста Києва правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.