Справа № 362/4058/17
Суддя: Кравченко Л. М.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/4058/17
Провадження № 2-а/362/273/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2017 р. cуддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.12.1996 р. він звільнився з посади прокурора Київської області в зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, де працював з 16.02.1970 р. Вишгородським районним управлінням Пенсійного фонду України Київської області йому призначено пенсію у розмірі 90% від розміру заробітної плати. 28.06.2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку раніше призначеної йому пенсії, однак відповідач відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-УІІІ.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо відмови в перерахунку йому пенсії незаконними і такими, що порушують гарантовані Конституцією України соціальні права на пенсійне забезпечення, просив суд визнати дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії протиправними, зобов'язавши останнього провести перерахунок пенсії в розмірі та відсотках без обмеження її граничного розміру, які діяли на момент призначення пенсії у відповідності із вимогами ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (у редакції на час призначення пенсії) вказаної у довідці прокуратури Київської області 18ф-198 від 14.06.2017 р.

Відповідно до заперечень, поданих відповідачем, відповідач позов не визнав в повному обсязі з підстав втрати чинності норм закону, на які посилається позивач у своєму позові та обмежень максимального розміру пенсії сумою не більше 10740 грн. Просив в його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Розглянувши справу в скороченому порядку, оцінивши зібрані по справі докази, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 статті 71 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Васильківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію за вислугу років з 02.12.1996 р. в розмірі 90 % від заробітної плати.

28.06.2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної йому пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 р. № 1013 та згідно розрахунку, викладеному у довідці Прокуратури Київської області від 14.06.2017 р. за № 18р-198 (а.с.7-13).

Листом Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 19.07.2017 р. № 3559/04 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку, при цьому відповідач послався на ч. 5 розділ ІІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ, яким скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про прокуратуру» (а.с. 14).

Аналізуючи правомірність такої відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 90 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" № 3668-VІ), що набрав чинності з 01.10.2011 р., внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, а саме: "Прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії".

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Тому посилання відповідача на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 р. № 213, як на підставу неможливості проведення перерахунку пенсії, є безпідставними та не обґрунтованими, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Таким чином, з 01.10.2011 р. положення частини першої ст. 50-1 вказаного Закону щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку із внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 вказаного Закону, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 3668-VІ зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування наведеного Закону в часі, суд виходить з того, що згідно із ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: уЗбройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільгита від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 р. у справі № 21- 348а13, у справі № 21-420а13 за змістом яких, при перерахунку пенсії застосовується норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Також вказані питання були предметом розгляду Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України») і кваліфіковані як порушення майнового інтересу заявника, передбаченого статтею 1 Першого протоколу до Конвенції (параграфи 51-56). Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено й у справі «Будченко проти України», в якій Суд вказав, що Уряд України повинен запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги, у тому числі на які мав право заявник.

Враховуючи те, що позивач 27.06.2016 р. звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не її призначення, Васильківське об'єднане управлінні пенсійного фонду України Київської області повинно було керуватися ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ в редакції, чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

При цьому, перерахунок пенсії позивача повинен здійснюватися на підставі документів пенсійної справи та документів, які ним додатково подані, а саме за довідкою від 14.06.2017 р. за № 18р-198, виданою Прокуратурою Київської області у зв'язку із змінами розміру заробітної плати, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Визначаючи період з якого проводити перерахунок, суд вважає що він має бути приведений з першого числа місяця, що йде за місцем, у якому настали обставини, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Такою обставиною є заява від 27.06.2017 року про перерахунок пенсії, а отже перерахунок пенсії має бути здійснено з 01.07.2017 р.

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 06.07.1999 р. № 8-рп/99 та від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002, ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", ст.ст. 2, 18, 69, 71, 93, 99, 100, 104, 161-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Васильківськt об'єднанt управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури України у відповідності із вимогами ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії у розмірі 90% суми заробітної плати, вказаної у довідці прокуратури Київської області №18-ф-513 від 14.12.2016 р., без обмеження максимальним розміром та недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 01.07.2016 р.

В решті позову відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.М.Кравченко