Справа № 820/1981/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 р.Справа № 820/1981/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача Бут Ю.В.,

представника відповідача Дудченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2017р. по справі № 820/1981/17

за позовом Приватного підприємства "Юнісвіт"

до Сумської митниці ДФС

про скасування рішень та картки відмови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство "Юнісвіт", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просив суд скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000016/2 від 27 березня 2017 року Сумської митниці ДФС; скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000019/2 від 28 березня 2017 року Сумської митниці ДФС; скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2017/00012 Сумської митниці ДФС; скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2017/00015 Сумської митниці ДФС.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2017 року вказаний позов задоволено у повному обсязі.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просив залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що приватне підприємство "Національні традиції", яке відповідно до умов Договору №25/10-16 від 25 жовтня 2016 року про надання послуг по декларуванню товарів, взяло на себе зобов'язання надати Приватному підприємству "Юнісвіт" послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів, звернулось до Сумської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, укладеного між Приватним підприємством "Юнісвіт" та CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD відповідно до умов якого CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання поставити Приватному підприємству "Юнісвіт" товари в асортименті, а Приватне підприємство "Юнісвіт" зобов'язалося оплатити товар згідно з умовами даного Контракту.

За результатами митного оформлення відповідач прийняв у відношенні позивача оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Позивач не погодився із такими рішеннями відповідача та оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що рішення Сумської митниці ДФС є неправомірними та такими, що не відповідають вимогам законодавства.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що підставою для коригування митної вартості товарів позивача стало те, що подані ним до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлює стаття 3 Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з "ІНКОТЕРМС-2010", а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються Сторонами в рахунку-фактурі.

Партія товару, яку було поставлено на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року та за митним оформленням (випуском) якої Приватне підприємство "Національні традиції" звернулася до Сумської митниці ДФС, поставлялася на умовах, визначених інвойсами на вказані поставки, відповідно до яких товар поставляється за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010". Тобто CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Як вказує стаття 2 Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару.

Виходячи з інформації, зазначеної в інвойсах на відповідні партії товару та пакувальних листах до них, партії товару, які підлягали поставці складаються з товару у асортименті, загальною вартістю 5 832,00 доларів США та 20 790,00 доларів США.

Товар, визначений інвойсами, було передано перевізнику, що підтверджується коносаментами, зі змісту яких вбачається, що товар, який поставляється на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року прибуде у місце призначення контейнерами, які вказано в інвойсах.

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковими накладними, які визначають, що на виконання Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року буде здійснено поставку товару у асортименті, загальною вартістю 5832,00 доларів США та 20790,00 доларів США.

До порту призначення товар, якій поставлено за Контрактом №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, прибув у березні 2017 року.

Вказаний товар у порту призначення, в м. Одеса, було отримано перевізником для доправлення його до Сумської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, адже, враховуючи положення ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставления цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Керуючись ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Якщо органом доходів і зборів виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням; належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів, та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Колегією суддів встановлено, що Приватним підприємством "Юнісвіт" митну вартість товару було визначено за основним методом, тобто за ціною контракту.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року декларантом було подано копії наступних документів: Контракт №U-508/16 від 05 серпня 2016 року; інвойси; пакувальні листи до інвойсів; видаткові накладні; відвантажувальні специфікації.

Крім того, керуючись положеннями ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України, яка вказує, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, Приватним підприємством "Юнісвіт" до Сумської митниці ДФС для митного оформлення було подано копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості товарів, зокрема: Міжнародні товарно-транспортні накладні; Коносаменти; Калькуляції; Звіти про оцінку майна; Листи від CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD; Листи від Приватного підприємства "Юнісвіт"; Прайс-листи.

Враховуючи вимоги Митного кодексу України, який встановлює вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості товару, Приватним підприємством "Юнісвіт" було в повному обсязі виконано вимоги ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Крім того, оскільки умови поставки за базисом CFR (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" не передбачають обов'язку страхування товару, CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD як постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що підтверджується повідомленням CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD, яким Приватне підприємство "Юнісвіт" було повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за інвойсом, відповідно до якого відбувалася поставка товару, страхування вантажу не здійснювалося. Приватне підприємство "Юнісвіт" також не здійснювало страхування товару, що підтверджується, листом поданим Приватним підприємством "Юнісвіт" при митному оформленні товарів.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000016/2 від 27 березня 2017 року та №UА805180/2017/000019/2 від 28 березня 2017 року, Сумська митниця ДФС зазначила, що підставою для проведення коригування митної вартості товарів, поставлених на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, є відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, в зв'язку з чим на підставі інформації, наявної у митного органу визначення митної вартості товару було здійснено на підставі резервного методу.

Проте, виходячи з роз'яснень наданих Міністерством доходів і зборів України у листі від 07 травня 2014 року № 10441/7/99-99-10-03-01-17 відомості з інформаційних баз даних Міндоходів мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Отже, Митний кодекс України містить вичерпний перелік підстав за наявності яких митні органи можуть провести коригування митної вартості товарів, і серед них не містися така підстава для проведення коригування митної вартості товарів як відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегія суддів звертає увагу, що ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України визначає якими повинні бути дії митного органу у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у такому випадку декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.

Як випливає з висновків, викладених у постанові Верховного суду України від 02 червня 2015 року по справі №21-498а15, які в силу приписів ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права: "Аналіз наведених, норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких, уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумніву достовірності наданої інформації"

Однак, Сумською митницею ДФС у повідомленні про витребування додаткових документів не містилося посилання на те, які саме документи необхідно подати для усунення таких сумнівів.

Крім того, приймаючи Рішення про коригування митної вартості товарів №UA805180/2017/000016/2 від 27 березня 2017 року та №UA805180/2017/000019/2 від 28 березня 2017 року, Сумська митниця ДФС зазначила недоліки, які на думку Сумської митниці ДФС, перешкоджають визначенню митної вартості товарів, поставлених приватному підприємству "Юнісвіт" за умовами Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, до яких віднесла те, що, на думку Сумської митниці ДФС, виходячи з калькуляції, наданої CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD до вартості товару не включено вартість навантаження та доставки товару до порту відправлення.

Щодо зауважень, висловлених Сумською митницею ДФС при прийнятті Рішення про коригування митної вартості товарів №UA805180/2017/000016/2 від 27 березня 2017 року та №UA805180/2017/000019/2 від 28 березня 2017 року колегія суддів зазначає наступне.

Згідно інвойсів, відповідно до яких відбулася поставка товару, товар поставлявся за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010".

Як вбачається зі змісту "Інкотермс 2010" Правил ІСС для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі, які вступили в силу 01 січня 2011 року, CFR (cost and Freight) - "Вартість і фрахт" означає, що продавець поставляє товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар. При цьому продавець зобов'язаний укласти договір та оплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до вказаного порту призначення.

Враховуючи вказані положення, у розумінні "Інкотермс 2010" термін "Фрахт" включає в себе всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв'язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.

Базис поставки не зобов'язує жодну із сторін здійснювати страхування товару, що поставляється від ризику випадкового знищення чи загибелі

Отже, оскільки умови поставки за базисом CFR (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" не покладають обов'язку страхування товару на жодну із сторін Контракту №АВ2916 від 02 вересня 2016 року, страхування товару, за митним оформленням якого Приватне підприємство "Юнісвіт" звернулося до Сумської митниці ДФС, не здійснювалося, що підтверджується повідомленнями CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD, яким Приватне підприємство "Юнісвіт" було повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за інвойсами, відповідно до якого відбувалася поставка товару, страхування вантажу не здійснювалося.

Приватне підприємство "Юнісвіт" також не здійснювало страхування товару, що підтверджується, листами, поданим Приватним підприємством "Юнісвіт" при митному оформленні товарів.

Враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року такі складові митної вартості товару, який було поставлено, як витрати на навантаження, доставку товару до порту призначення та страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування.

Як вказує чинне законодавство України, якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості, У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Отже, враховуючи обставини, вказані вище у Сумської митниці ДФС були відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні резервного методу визначення митної вартості товарів при якому було застосовано цінову інформацію про подібні товари, наявну у митного органу.

Крім того, ігноруючи положення чинного законодавства України Сумська митниця ДФС, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів поставлених відповідно до умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року (рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000016/2 від 27 березня 2017 року та №UА805180/2017/000019/2 від 28 березня 2017 року) за другорядним методом, обмежившись загальною фразою про те, відомості, використані декларантом при визначенні митної вартості товару не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально, не вказала які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначила чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

При цьому Сумською митницею ДФС було здійснено розрахунок митної вартості товару на підставі другорядного методу.

За результатами розгляду митних декларацій, поданих Приватним підприємством "Національні традиції" та документів, які підтверджують митну вартість товару, поставленого за умовами Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, Сумською митницею ДФС було прийнято рішення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів (Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2017/00012 та UA805180/2017/00015).

Колегія суддів зазначає, що ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України встановлює правило за яким орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.

На підставі аналізу наведених вище норм колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Проте, Сумською Митницею ДФС не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості щодо митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності винесення рішень Сумською митницею ДФС про коригування митної вартості товарів про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000016/2 від 27 березня 2017 року Сумської митниці ДФС; №UА805180/2017/000019/2 від 28 березня 2017 року Сумської митниці ДФС; та карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2017/00012 Сумської митниці ДФС; №UА805180/2017/00015 Сумської митниці ДФС.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2017р. по справі № 820/1981/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст ухвали виготовлений 17.10.2017 р.