Справа № 711/6129/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 711/6129/17 Головуючий у 1-й інстанції: Степаненко О.М. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А
10 жовтня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуюча суддя : Шелест С.Б.
Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.
Секретар судового засідання: Хаврат О.О.
За участі представників
Позивача: Андрос Л.В.;
Відповідача: Калюжний А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.08.17р. у справі №711/6129/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.08.17р. адміністративний позов задоволено: визнано протиправним рішення Міністерства оборони України від 17.03.17р. (протокол №24) про відмову у призначенні Позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання та поранення, пов`язаних із захистом Батьківщини; зобов`язано відповідача призначити Позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання та поранення, пов`язаних із захистом Батьківщини.
Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що на момент звільнення Позивача зі служби, законодавством не було передбачено виплату одноразової грошової допомоги, в той час мала місце виплата страхових сум за державним обов`язковим особистим страхуванням; зміна групи інвалідності відбулась понад дворічний термін.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, Позивач з серпня 1983 року по грудень 2004 року проходив військову службу як кадровий офіцер в Збройних Силах України.
15.11.04р. наказом Міністра Оборони України №953 Позивач був звільнений з військової служби у запас у зв`язку зі скороченням штатів.
01.12.104р. наказом командира військової частини НОМЕР_1 №138 Позивач виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлений на зарахування на військовий облік до Черкаського ОМВК м. Черкаси.
Після звільнення з військової служби ОСОБА_1 поставили на військовий облік у Черкаському ОМВК.
Згідно довідки ВЛК в/ч НОМЕР_2 (м. Кременчук), затвердженої ВЛК МО України 14.05.04р., ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби та встановлено, що «захворювання пов`язане з проходженням військової служби».
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №591 від 30.07.2008, постанови ВЛК в/ч НОМЕР_2 про причинний зв`язок захворювань за довідки ВЛК №1034 від 07.05.2004 встановлено, що «захворювання та поранення пов`язані із захистом Батьківщини».
16.01.09р. Позивачу встановлено III групу інвалідності (поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини).
04.03.14р. ОСОБА_1 , у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, при повторному огляді установлено II групу інвалідності (захворювання та поранення пов`язане із захистом Батьківщини).
18.01.16р. Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання та поранення, що пов`язані з захистом Батьківщини та подав відповідний пакет документів.
Листом від 14.03.16р. №6/8/5/390 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив Позивача про відсутність підстав для розгляду поданих документів. Документи повернуті, як такі, що не відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.08р. №499.
Вказана відмова була оскаржена Позивачем до суду.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.10.16р. у справі №711/5733/16-а, яка набрала законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.17р. позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання на направлення висновку Міністерству оборони України відносно виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання поранення, пов`язаних із захистом Батьківщини; визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання поранення, пов`язаних із захистом Батьківщини; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути документи та заяву ОСОБА_1 від 18.01.16р., скласти та направити Міністерству оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової-допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання поранення, пов`язаних із захистом Батьківщини; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути по суті заяву та документи ОСОБА_2 і прийняти вмотивоване рішення про призначення або відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання поранення, пов`язаних із захистом Батьківщини.
Відповідно до відомостей витягу з протоколу №24 від 17.03.17р., за результатами розгляду заяви Позивача, йому відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, з тих підстав, що на день звільнення ОСОБА_1 діяла стаття 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачала державне обов`язкове особисте страхування та не передбачала виплату одноразової грошової допомоги. Окрім цього, зміна групи інвалідності у ОСОБА_1 відбулася понад дворічний термін, що згідно з частиною четвертою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, не дає підстав для здійснення доплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною групи інвалідності.
Не погоджуючись з вказаною відмовою, Позивач звернувся до суду.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент встановлення Позивачу групи інвалідності законодавством було передбачено виплату особам, інвалідність яких настала внаслідок захворювань та поранень, що пов`язані із захистом Батьківщини одноразової грошової допомоги, а отже Позивач набув право на таку виплату.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Законом України від 20.12.91р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на момент встановлення Позивачу інвалідності; надалі Закон №2011-XII) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України №2011-XII, в редакції внесених змін згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів призваних на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» від 03.11.06р. №328-У, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно п.4, 5 ч. 2 вказаної статті одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;
встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Отже, виплата особі одноразової грошової допомоги пов`язана не з моментом звільнення особи зі служби, а з моментом встановлення такій особі інвалідності, яка настала внаслідок захворювань та поранень, що пов`язані із захистом Батьківщини, а тому доводи апелянта щодо відсутності у Позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки виплат на момент звільнення Позивача зі служби не була передбачена законодавством суд вважає необґрунтованими.
Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.
Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону № 2011-ХІІ, колегія суддів вважає, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Такого правового висновку у справах з аналогічних правовідносин дійшов Верховний Суд України (постанови від 18.11.14р. року справа № 21-446а14; від 21.04.15р. справа №21-135а15.
Відповідно до ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Відповідно до ч.8, 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.15р. №975.
Відповідно до п. 3 Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності ІI групи.
Таким чином, аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що право на отримання одноразової грошової допомоги набувається у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності та не ставиться у залежність від первинного чи вторинного встановлення такої інвалідності.
Як встановлено вище, Позивачу з 16.01.09р. встановлено III групу інвалідності (поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини).
04.03.14р. ОСОБА_1 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, при повторному огляді установлено II групу інвалідності (захворювання та поранення пов`язане із захистом Батьківщини).
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 10.03.15р. у справі №№21-563а14, «обов`язкове особисте державне страхування» та «одноразова грошова допомога» є двома рівнозначними компенсаційними механізмами соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Тому, у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.
Датою виникнення у Позивача права на отримання грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з причин захворювання та поранення, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до довідки МСЕК є 04.03.14р.
Пунктом 12 Порядку передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Згідно п. 13 вказаного Порядку, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Отже, Позивачем документально підтверджено, що отримана ним інвалідність безпосередньо пов`язана із захворюваннями отриманими внаслідок виконання обов`язків військової служби; інвалідність встановлена на момент дії Закону № 2011-XII, згідно внесених Законом від 03.11.06р. №328-У змін, а тому відповідач не вмотивовано відмовив Позивачу у призначенні та виплаті одноразової допомоги.
Колегія суддів вважає слушними доводи суду першої інстанції про те, що зміна групи інвалідності понад дворічний термін не може бути підставою для відмови у виплаті одноразової допомоги, так як вказана норма Порядку передбачає відсутність прав на доплату одноразової грошової допомоги, в той час як мова йде про призначення такої допомоги вперше.
Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача.
Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.
Враховуючи, що ухвалою суду апеляційної інстанції сплату судового збору на подання апеляційної скарги було відстрочено до ухвалення рішення у справі, судовий збір за подачу апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції підлягає стягненню з апелянта у розмірі 704 грн.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 200, 205, 206 КАС України Київський апеляційний адміністративний суд
у х в а л и в:
апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.08.17р. у справі №711/6129/17 - залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.08.17р. у справі №711/6129/17 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.
Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.
Повний текст ухвали складений: 11.10.17.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Кузьмишина О.М.