Справа № 818/1031/17
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 р. Справа № 818/1031/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Савицької Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чечелюк О.В.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Литвиненка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/1031/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про стягнення різниці по заробітній платі у зв'язку з незаконним переведенням, стягнення витрат на лікування та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на свою користь 7 232,41 грн різниці недоотриманої ним заробітної плати в зв'язку з незаконним переведенням із посади старшого оперуповноваженого ГУНП в Сумській області на посаду оперуповноваженого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області у період з 10.11.2016 по 06.07.2017; стягнути матеріальну шкоду в сумі 1 646,59 грн та 270 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 08.02.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017, визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо проведення у 2016 році атестування старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_2, визнано незаконним та скасовано наказ ГУНП в Сумській області від 10.11.2016 № 329о/с про призначення позивача на посаду оперуповноваженого Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та звільнення його з посади старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області. Поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Зазначає, що в результаті незаконного переведення на нижчу посаду позивач у період з 10.11.2016 по 06.07.2017, працюючи в Сумському відділі поліції на посаді оперуповноваженого, отримував нижчу заробітну плату з вини відповідача, ніж в ГУНП в Сумській області на посаді старшого оперуповноваженого. Відтак, вважає, що відповідач повинен сплатити різницю недоотриманої позивачем заробітної плати. Крім того, в результаті переведення ОСОБА_2 на нижчу посаду останній пережив стрес, у зв'язку з чим у період з 05.12.2016 по 21.12.2016 знаходився в кардіологічному відділенні на стаціонарному лікуванні в Центральній районній лікарні №1. Зазначає, що в зв'язку зі вчиненням відповідачем протиправних дій, а саме: незаконне переведення ОСОБА_2 на нижчу посаду, а також неодноразове порушення його прав завдало останньому моральну шкоду, що підлягає відшкодуванню в сумі 270 000 грн.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні. Зазначив, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді оперуповноваженого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області, отримував грошове забезпечення за посадою, яку він обіймав, виконував функціональні обов'язки, передбачені даною посадою, та підпорядковувався керівнику Сумського ВП. Крім того, позивач не зазначив норму закону, якою передбачено обов'язок ГУНП в Сумській області відшкодувати різницю в розмірі грошового забезпечення, яке він недоотримав. Також звертав увагу суду на те, що позивачем не доведений зв'язок між діяннями відповідача та наслідками у вигляді погіршення стану його здоров'я, а тому вимоги про стягнення витрат на лікування та відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими.

Заслухавши позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 08.02.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017, визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо проведення у 2016 році атестування старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_2, визнано незаконним та скасовано наказ ГУНП в Сумській області від 10.11.2016 № 329о/с про призначення позивача на посаду оперуповноваженого Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та звільнення його з посади старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області. Поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (а.с. 11-14).

Наказом ГУНП в Сумській області від 06.07.2017 № 261 о/с майора поліції ОСОБА_2 призначено старшим оперуповноваженим оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Сумській області, звільнивши його з посади старшого оперуповноваженого кримінальної поліції ГУНП в Сумській області (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у період з 10.11.2016 по 06.07.2017 ОСОБА_2 займав посаду оперуповноваженого Сумського відділу поліції в Сумській області та отримував грошове забезпечення нижче, ніж на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір (у даному випадку суд), одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Аналогічна правова норма закріплена й в спеціальному законодавстві, що регулює спірні правовідносини, зокрема, у пункті 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114.

За приписами вказаної норми передбачено, що в разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Так, згідно з довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Сумській області грошове забезпечення майора поліції ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної поліції ГУНП в Сумській області складало 11 167,73 грн, а на посаді оперуповноваженого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області - 10 253,30 (а.с. 27).

Згідно з розрахунком, наданого представником відповідача, різниця грошового забезпечення майора поліції ОСОБА_2 у період проходження служби на посадах оперуповноваженого Сумського ВП та старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Сумській області за період з 10.11.2016 по 05.07.2017 складає 7 099,35 грн (а.с. 63). При цьому відповідачем буди враховані періоди перебування позивача на лікарняному та у відпустці (а.с. 64-65).

За розрахунком, наданим представником позивача, ОСОБА_2 у період з 10.11.2016 по 06.07.2017 недоотримав 7 232,41 грн (а.с. 31).

Однак у судовому засіданні позивач та його представник не заперечували проти розрахунку відповідача та просили задовольнити вимогу про стягнення різницю недоотриманої заробітної плати у сумі, вказаній у розрахунку останнього.

Відтак, суд вважає, що вимога позивача про стягнення різниці його грошового забезпечення у період проходження служби на посадах оперуповноваженого Сумського ВП та старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Сумській області за період з 10.11.2016 по 06.07.2017 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У той же час суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування та відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.

Разом з тим під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.ст. 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди та його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Позивач вказує на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача в нього погіршився стан здоров'я. Проте, у матеріалах справи відсутні докази того, що між неправомірними діями відповідача та погіршенням стану здоров'я позивача існує причинний зв'язок, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Так, матеріалами справи не підтверджується, що з вини відповідача йому завдано матеріальну та моральну шкоду, та, що внаслідок таких дій у нього погіршився стан здоров'я.

Згідно з матеріалами справи позивач перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні у період з 05.12.2016 по 21.12.2016. У той же час згідно з випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 9805, наданою позивачем, не вбачається причинний зв'язок між протиправними діями відповідача, зокрема, проведенням атестації та переведенням на нижчу посаду, і погіршенням стану його здоров'я (а.с. 33).

Таким чином, позивач не довів зв'язок захворювань з фактом проведення атестації та переведення на посаду оперуповноваженого Сумського відділу поліції ГУ НП в Сумській області у листопаді 2016 року. Із урахуванням цього не підлягає задоволенню й вимога про стягнення витрат на лікування.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про те, що надані позивачем товарні чеки у кількості 16 штук на загальну суму 1 646,59 грн (а.с. 37-52), видані аптекою ЦГБ «Рецепти здоров'я» на запит адвоката ОСОБА_3 від 22.08.2017, не підтверджують факт витрат позивача на придбання медичних препаратів під час перебування на лікуванні в стаціонарному відділенні у період з 05.12.2016 по 21.12.2016. Так, згідно з поясненнями позивача та його представника в судовому засіданні вищезазначені чеки лише відображають вартість медичних препаратів у період перебування ОСОБА_2 на лікуванні. Крім того, деякі товарні чеки містять найменування препаратів, які взагалі відсутні у виписці з медичної картки позивача.

Позивач не надав належних та допустимих доказів, що підтверджують вину відповідача в заподіянні йому моральної шкоди, та, як наслідок таких дій, погіршення стану здоров'я позивача. При цьому судом не встановлено причинного зв'язку між захворюванням позивача та фактом переведення на нижчеоплачувану посаду, а сума моральної шкоди, зазначена ним, не обґрунтована щодо її розміру, в зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у цій частині.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про стягнення різниці по заробітній платі у зв'язку з незаконним переведенням, стягнення витрат на лікування та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: 40000, АДРЕСА_1) з Головного управління Національної поліції в Сумській області (40000, м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 23) 7 099,35 грн (сім тисяч дев'яносто дев'ять гривень 35 коп.) недоотриманої заробітної плати у період з 10.11.2016 по 06.07.2017 у зв'язку з незаконним переведенням його з посади старшого оперуповноваженого ГУНП в Сумській області на посаду оперуповноваженого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 12.10.2017.

Суддя Н.В. Савицька