Справа № 814/1923/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1923/16

Категорія: 3.7.2 Головуючий в 1 інстанції: Князєв В.С.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- ОСОБА_1

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами приватного підприємства «Євротранс-Юг» та Державної служби України з безпеки на транспорті на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі за позовом приватного підприємства «Євротранс-Юг» до Державної служби України з безпеки на транспорті, за участю третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-Шведське АТП 10943», товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджиев», про скасування рішення від 31.08.2016 року, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство «Євротранс-Юг», звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить: скасувати рішення конкурсного комітету Державної служби України з безпеки на транспорті, оформлене протоколом від 31.08.2016 року, в частині визначення переможцем конкурсу по обєкту міжобласний маршрут Первомайськ - Київ, рейси 847/848 ТОВ «УШ «АТП 10943»; скасувати рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 14.09.2016 року, в частині недопущення ПП «Євротранс-Юг» до участі у конкурсі та визначення його переможцем ТОВ «Гаджиев», по обєкту конкурсу - міжобласний маршрут Первомайськ - Одеса, рейси 681/682; скасувати Наказ Державної служби України з безпеки на транспорті № 729 від 12.10.2016 року, яким введено в дію рішення її конкурсного комітету, оформлене протоколом від 31.08.2016 року, в частині визначення переможцем конкурсу по обєкту міжобласний маршрут Первомайськ - Київ, рейси 847/848 ТОВ «УШ «АТП 10943»; зобовязати Державну службу з безпеки на транспорті видати наказ про введення в дію рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 07.06.2016 року, в частині визначення переможцем конкурсу по обєкту міжобласний маршрут Первомайськ - Київ, рейси 847/848 - ПП «Євротранс-Юг» та видати ПП «Євротранс-Юг» дозвіл па обслуговування вказаного маршруту; зобов'язати Державну службу України з безпеки на транспорті допустити ПП «Євротранс-Юг» до участі у конкурсі по об'єкту конкурсу - міжобласний маршрут Первомайськ - Одеса, рейси 681/682 та переглянути результати конкурсу враховуючи заяву вказаного перевізника.

Відповідач та третя особа проти задоволення позову заперечували просили у позові відмовити з мотивів, викладених у письмових запереченнях.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 25 Рішення конкурсного комітету Державної служби з безпеки на транспорті з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) від 14.09.2016р. (протокол №6) щодо недопуску до участі у конкурсі приватного підприємства «Євротранс-Юг» та визначення переможцем конкурсу товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджиєв». Визнано протиправним та скасовано пункт 31 рішення конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території (міжобласний маршрут) від 07.06.2016р. (протокол №2), яким було прийнято рішення не допустити до участі у конкурсі ПП «Євротранс-Юг», м. Первомайськ, як такого, що подав до участі у конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію та пункт 36 рішення конкурсного комітету від 31.08.2016р. (протокол №5) з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території (міжобласний маршрут) щодо визнання переможцем конкурсу по обєкту рейси 847/848 маршруту Первомайськ-Київ ТОВ «УШ АТП 10943». Визнано противоправним та скасовано наказ Державної служби з безпеки на транспорті №729 від 12.10.2016р. в частині введення в дію рішення конкурсного комітету від 31.08.2016р. (протокол №5) з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території (міжобласний маршрут) в частині визнання переможцем конкурсу по обєкту рейсів 847/848 маршруту Первомайськ-Київ ТОВ «УШ АТП 10943». В іншій частині позову відмовлено.

Приватне підприємство «Євротранс-Юг» звернулося до суду з апеляційною скаргою на вказану постанову. Апелянт просить суд постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПП «Євротранс-Юг» до Державної служби України з безпеки на транспорті про зобовязання видати наказ про введення в дію рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 07.06.2016 року, в частині визначення переможцем конкурсу по обєкту міжобласний маршрут Первомайськ - Київ, рейси 847/848 - ПП «Євротранс-Юг» та видати ПП «Євротранс-Юг» дозвіл на обслуговування вказаного маршруту, а також допустити ПП «Євротранс-Юг» до участі у конкурсі по об'єкту конкурсу - міжобласний маршрут Первомайськ - Одеса, рейси 681/682 та переглянути результати конкурсу враховуючи заяву вказаного перевізника скасувати. Прийняти в частині позовних вимог ПП «Євротранс-Юг» до Державної служби України з безпеки на транспорті про зобовязання видати наказ про введення в дію рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 07.06.2016 року, в частині визначення переможцем конкурсу по обєкту міжобласний маршрут Первомайськ - Київ, рейси 847/848 ПП «Євротранс Юг» та видати ПП «Євротранс-Юг» дозвіл на обслуговування вказаного маршруту, а також допустити ПП «Євротранс-Юг» до участі у конкурсі по об'єкту конкурсу - міжобласний маршрут Первомайськ - Одеса, рейси 681/682 та переглянути результати конкурсу враховуючи заяву вказаного перевізника нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ПП «Євротранс-Юг» в повному обсязі.

Державна служба України з безпеки на транспорті також звернулася до суду з апеляційною скаргою на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року. Апелянт просить суд скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову «Євротранс-Юг» у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач, а також третя особа ТОВ «Гаджиєв» подали заяви для участі у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на маршруті Первомайськ-Одеса (рейси 681/682).

Рішенням конкурсного комітету Державної служби з безпеки на транспорті з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) від 14.09.2016 року (протокол №6, пункт 25), було вирішено не допустити до участі у конкурсі ПП «Євротранс ЮГ», як такого, що подав до участі документи, що містять недостовірну інформацію.

У рішенні зазначено, що перевізник-претендент ПП «Євротранс Юг» в анкеті до заяви на участь у конкурсі по позиції «Сумарна пасажиромісткість автобусів (не нижче ЄВРО-2)» зазначено транспорті засоби з 1990 по 1994 рік випуску, що не відповідають нормам ЄВРО-2.

Цим же рішенням переможцем конкурсу було визнано третю особу ТОВ «Гаджиєв».

Наказом Державної служби з безпеки на транспорті від 01.11.2016 року №790 було введено вказане рішення в дію.

Отже, приймаюче зазначене рішення, конкурсний комітет виходив із того, що, оскільки автобуси були випущені в період з 1990 по 1994 рік, то вони автоматично не відповідають вимогам ЄВРО-2, оскільки таки нормативи в той період ще не були запроваджені.

При цьому, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що будь-якої перевірки цієї обставини, крім аналізу року випуску автобусів, відповідач не здійснив.

Позивач зазначає, що перелічені ним в анкеті автобуси відповідають стандарту ЄВРО-2, а тому, зазначена ним інформація є достовірною.

Відповідач та третя особа ТОВ «Гаджиєв» проти позову в цій частині заперечували, вважали, що, оскільки, в анкеті для участі у конкурсі позивач зазначив автобуси, що не відповідають вимогам ЄВРО-2, як такі, що відповідають цим вимогам, то він вніс до документів недостовірну інформацію.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.12 Порядку 1081, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який: 1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; 2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації; 3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт»; 4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення; 5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансбезпекою, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу); 6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що характеристики автобусів щодо екологічного класу чи комфорту не можуть бути підставою для недопущення особи для участі у конкурсі без проведення самого конкурсу.

Такі обставини повинні враховуватися конкурсним комітетом під час проведення конкурсу, а саме: на підставі наданих документів конкурсний комітет нараховує бали відповідно до конкретних характеристик особи-перевізника та його транспортних засобів та визначає переможця.

Так, відповідно до вимог п.40 Порядку 1081, під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів виключно за такими показниками: наявність достатньої кількості автобусів, які відповідають умовам конкурсу за класом та пасажиромісткістю (категорія, пасажиромісткість, наявність багажних відділень, додаткового обладнання); наявність, характеристика та кількість резерву автобусів для заміни рухомого складу в разі виходу техніки з ладу; наявність транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями; наявність свідоцтва відповідності автобуса параметрам комфортності (для міжміського перевезення); строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації); наявність сертифіката відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам; наявність та характеристика виробничої бази; умови підтримання належного технічного та санітарного стану рухомого складу; умови контролю технічного стану транспортних засобів перед виїздом; умови виконання регламентних робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; досвід роботи перевізника-претендента; наявність та тяжкість порушень безпеки дорожнього руху, транспортного законодавства, ліцензійних умов; якість роботи автомобільного перевізника на даному маршруті (у разі обслуговування на умовах договору (дозволу), укладеного (наданого) на підставі попереднього конкурсу; інвестиційний розвиток суб'єкта господарювання та соціальний ефект від його діяльності; умови контролю за станом здоров'я водіїв.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що конкурсний комітет не може не допускати до участі у конкурсі перевізника, навіть якщо із поданих документів може вбачатися, що класність його автобусів є гіршою або інші показники є нижчими ніж у конкурента. За таких умов, особа повинна бути допущена до участі у конкурсі, в ході якого конкурсний комітет надає відповідну оцінку претендентам, їх технічній і організаційній базі та обирає переможця.

Крім того, колегія суддів зазначає, що до того ж конкурсний комітет не може надавати оцінку наявності чи відсутності певних характеристик автобусів лише за непрямими даними в даному випадку за роком випуску без дослідження фактичних технічних характеристик транспортних засобів.

У своїх запереченнях третя особа ТОВ «Гаджиєв» зазначає, що звернувся із запитами до заводів виробників автобусів, що належать позивачу, і отримав інформацію, що згідно баз даних заводів-виробників ці автобуси відповідають класу Євро-0 та Євро-1, отже, позивач зазначив в анкеті, яка подавалася на конкурс недостовірну інформацію щодо відповідності цих транспортних засобів стандарту Євро-2.

В подальшому, вже під час розгляду справи у суді першої інстанції, відповідач також звернувся до цих підприємств з аналогічними запитами, та отримав аналогічні відповіді та надав їх суду.

Однак, суд першої інстанції вірно зазначив, що на час прийняття відповідних рішень ці обставини конкурсним комітетом ніяким чином не перевірялися.

У відповідь на це позивач зазначає, що після вироблення зазначених автобусів у Європі та початку їх експлуатації, були введені норми Євро-2 та автобуси були в подальшому доукомплектовані каталітичними нейтралізаторами ще до їх імпорту до України. Після доукомплектування автобусів каталітичними нейтралізаторами їх двигуни відповідають вимогам Євро-2, що могло бути невідомо заводу-виробнику, але про це позивачем було отримано відповідний сертифікат відповідності. Оскільки така сертифікація є необовязковою, сертифікати відповідності було отримано позивачем в інформаційних цілях лише для підтвердження факту переобладнання автобусів до класу Євро-2. Також відповідна сертифікація в обовязковому порядку проводиться при митному оформленні автобусів при ввезенні їх на територію України та це перевіряється при їх постановці на облік у органах МВС.

В матеріалах справи дійсно наявні копії сертифікатів відповідності на транспортні засоби Mercedes-Benz та Neoplan, належних позивачу, з яких вбачається, що на час сертифікації ці засоби відповідали стандарту Євро-2 (т.1 а.с. 54-58).

Відповідно до вимог ч.3 статті 1 Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України транспортних засобів», документом, що засвідчує відповідність транспортних засобів вимогам технічних регламентів та національних стандартів, є сертифікат або інший документ про підтвердження відповідності, виданий згідно із законодавством України, що вказує, якому саме рівню екологічних норм відповідає за конструкцією транспортний засіб («ЄВРО-2» - «ЄВРО-6» або іншому рівню).

Відповідно до листа регіонального сервісного центру МВС України від 15.11.2016 року (т.1 а.с. 125), транспорті засоби позивача на момент їх державної реєстрації повинні були відповідати екологічним нормам Євро-2, що було умовою їх державної реєстрації.

За таких умов, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що конкурсний комітет, за відсутності будь-яких доказів не може вважати недостовірною подану претендентом інформацію лише через припущення про те, що у певні роки не випускалися певні транспортні засоби з характеристиками ЄВРО-2 без фактичної перевірки цих обставин.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що, навіть, із запитами до заводу-виробника відповідач звернувся лише під час розгляду справи у суді першої інстанції у березні 2017 року, тобто через тривалий час після прийняття спірного рішення.

Відповідно до вимог п.45 Порядку 1081, під час проведення конкурсу запрошуються всі перевізники-претенденти, що беруть участь у конкурсі, у присутності яких оголошуються конкурсні пропозиції. Претендентам надається право на обґрунтування запропонованих ними конкурсних пропозицій. Під час проведення конкурсу додаткові пропозиції від перевізників-претендентів не приймаються.

Але через недопущення позивача до участі у конкурсі, конкурсний комітет не дав йому можливості обґрунтувати та пояснити свою позицію, надати додаткові документи у випадку виникнення сумнівів.

Тобто, через прийняття рішення про недопущення позивача до участі у конкурсі, конкурсний комітет не дослідив зазначені обставини, не перевірив їх та не дав їм належної оцінки. Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що таке рішення передчасним, та таким, що не відповідає критеріям рівності та неупередженості, які визначені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині визнання протиправним та скасування пункту 25 Рішення конкурсного комітету Державної служби з безпеки на транспорті з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) від 14.09.2016 року (протокол №6) щодо недопуску до участі у конкурсі приватного підприємства «Євротранс-Юг» та визначення переможцем конкурсу товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджиєв».

Крім того, аналогічна ситуація мала місце і при прийнятті рішень по конкурсу по іншому маршруту.

Так, позивач подав заяву на участь у конкурсі на перевезення пасажирів на маршруті Первомайськ-Київ, рейси 847/848, який було оголошено відповідачем на 07.06.2016 року.

На засіданні конкурсного комітету 07.06.2016 року (протокол №2) було прийнято рішення не допустити до участі у конкурсі ПП «Євротранс-Юг», м. Первомайськ, як такого, що подав до участі у конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію (п.31 рішення).

Так, як зазначив відповідач, позивачем у анкеті до заяви про участь у конкурсі по позиції «Сумарна пасажиромісткість автобусів (не нижче ЄВРО-2)» зазначено транспорті засоби з 1990 по 1994 рік випуску, які не відповідають ЄВРО-2.

Висновок про невідповідність транспортних засобів вимогам ЄВРО-2, та відповідно про недостовірність поданих даних, відповідачем як і в попередньому випадку було зроблено без дослідження технічного оснащення автобусів, сертифікатів відповідності на них, без отримання пояснень від претендента лише на підставі року випуску автобусів.

Хибність такого підходу вже аналізувалася вище, обставини, твердження і заперечення сторін є аналогічними.

Недопущення позивача до участі у конкурсі призвело до того, що він не був оцінений, як учасник конкурсу.

В подальшому рішенням конкурсного комітету від 31.08.2016 року №5 з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території (міжобласний маршрут) було визнано переможцем конкурсу ТОВ «УШ АТП 10943» (третя особа).

Наказом відповідача від 12.10.2016 року №729 було введено в дію вказане рішення конкурсного комітету.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, а саме: визнання частково недійсними рішення конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території (міжобласний маршрут) 07.06.2016 року (протокол №2, пункт 31), яким було прийнято рішення не допустити до участі у конкурсі ПП «Євротранс-Юг», м. Первомайськ, як такого, що подав до участі у конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію, рішення конкурсного комітету від 31.08.2016 року (протокол №5, пункт 36) з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території (міжобласний маршрут) щодо визнання переможцем конкурсу по обєкту рейси 847/848 маршруту Первомайськ-Київ ТОВ «УШ АТП 10943».

Також, суд першої інстанції вірно дійшов висновку щодо скасування Наказу Державної служби з безпеки на транспорті №729 від 12.10.2016 року в частині введення в дію рішення конкурсного комітету від 31.08.2016 року (протокол №5, пункт 36) з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території (міжобласний маршрут) в частині визнання переможцем конкурсу по обєкту рейси 847/848 маршруту Первомайськ-Київ ТОВ «УШ АТП 10943».

Вимоги позивача щодо визнання його переможцем зазначеного конкурсу або зобовязання проведення повторних конкурсів на ці маршрути не відповідають змісту судового захисту порушеного права, оскільки суд не може перебирати на себе дискреційні повноваження відповідного колегіального державного органу та визначати переможців конкурсу або вирішувати питання доцільності проведення того чи іншого конкурсу.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в іншій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційних скаргах про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги приватного підприємства «Євротранс-Юг» та Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 12.10. 2017 року.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: А.В. Крусян