Справа № 826/3994/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3994/16 Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Феон» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом Малого приватного підприємства «Феон» до Національного банку України, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» про визнання протиправною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов малого приватного підприємства «Феон» до Національного банку України, третя особа: публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк», про визнання протиправною бездіяльності відповідача у період із 01 січня 2009 року по 14 вересня 2015 року щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ «Укргазпромбанк», яка виразилася у порушенні строків та порядку: проведення інспекційної планової перевірки ПАТ «Укргазпромбанк» не рідше одного разу на 36 місяців; надання ПАТ "Укргазпромбанк" результатів інспекційної перевірки за відповідний період у строки, встановлені ст. 19 Господарського кодексу України; повідомлення ПАТ «Укргазпромбанк» про встановлення рейтингової оцінки за системою Camels за результатами інспекційної перевірки; невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Укргазпромбанк» на підставі проведеної перевірки та складеного звіту про інспектування ПАТ «Укргазпромбанк» за відповідний період та встановленої рейтингової оцінки Camels.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року даний адміністративний позов - залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції залишив адміністративний позов без розгляду, враховуючи той факт, що адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, та суд першої інстанції на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду, з огляду на таке.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярного звернення до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. При цьому, відсутність цієї умови призводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах та можливості зловживання правом.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд має з'ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог є бездіяльність Національного банку України щодо не вчинення жодних необхідних обов'язкових заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках АТ «Укргазпромбанк», невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасного рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Укргазпромбанк». Тобто, позивач фактично оскаржує бездіяльність відповідача щодо неналежного здійснення банківського нагляду.

Згідно статті 55 Закону України «Про Національний банк України», головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів.

Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України.

Національний банк здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів. Національний банк не здійснює перевірок і ревізій фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті.

За змістом статті 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать, зокрема, віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного; відкликання банківської ліцензії та ліквідація банку.

Постановою Правління Національного банку України від 07 квітня 2015 року № 217 було прийнято рішення про віднесення ПАТ «Укргазпромбанк» до категорії неплатоспроможних.

Постановою Правління Національного банку України від 07 квітня 2015 року №217 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Укргазпромбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 07 квітня 2015 року № 70 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укргазпромбанк», згідно якого з 08 квітня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Укргазпромбанк».

На виконання вимог статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на офіційному веб-сайті Фонду та НБУ розміщено інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Укргазпромбанк».

Таким чином, з моменту запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Укргазпромбанк» - 08 квітня 2015 року Національний банк України не здійснює банківський нагляд за зазначеним банком, крім отримання звітності в установленому Національним банком України порядку, а тому бездіяльність відповідача, яка оскаржується малим підприємством «ФЕОН», мала місце до запровадження тимчасової адміністрації 08 квітня 2015 року.

Відповідно, і перебіг строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів малого підприємства «ФЕОН», як вірно визначив суд першої інстанції, розпочався з 08 квітня 2015 року.

Однак, з адміністративним позовом позивач звернулася до суду лише 14 березня 2016 року, про що свідчить дата на штемпелі, а відтак, із порушенням шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, визначеного ч. 2 статті 99 КАС України.

При вирішенні суто процесуальних питань, колегія суддів звертає увагу на те, що як зазначено в §§ 62 і 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі Miroпubovs та інші проти Латвії, поняття «зловживання», згідно з п. 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід розуміти у звичайному значенні, яке визнається загальною теорією права - тобто як шкідливе здійснення особою права для інших цілей, ніж ті, для яких його призначено. Таким чином, зловживанням є таке поводження позивача, яке явно суперечить цілям права на індивідуальне звернення і перешкоджає належній роботі суду або належному перебігу провадження.

За результатами системного аналізу приписів зазначеного законодавства у взаємозв'язку із обставинами даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не надано належних доказів, які б надавали суду підстави визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними, оскільки поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

За змістом статті 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно залишив позовну заяву без розгляду у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 09 грудня 2016 року у справі № 826/14933/16, від 06 квітня 2017 року у справі № 826/27418/15, від 03 лютого 2017 року у справі № 826/17123/16.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Феон» - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.