Справа № 234/12316/17
Суддя: Пікалова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/432/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Пікалової Н.М., при секретарі Романенко К.П., з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти 3 УПП в м. Краматорську та Словянську ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з даним адміністративним позовом, де зазначила, що 03.08.2017 року інспектором відділення №3 батальйону УПП в м. Краматорську та Словянську капралом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії АР №718304 від 03.08.2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Відповідно до змісту постанови, інспектор звинуватив її у порушенні вимог знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса» , чим порушив п.п.15.9.е ПДР України.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки субєктом владних повноважень рішення було прийнято без урахування обєктивних обставин та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Відповідач позбавив її можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП. Вважає свої дії були вірними. Після чого була зупинена працівниками поліції. Просила скасувати постанову, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 повністю підтримала вимоги позовної заяви, просила їх задовольнити. Уточнила, що поліцейські не вимірювали відстань він зупинки автомобіля до посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів. Зупинка була вимушена, бо одному з пасажирів ОСОБА_3 стало погано.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 суду пояснила, що вона повністю не згодна з позовною заявою. Згідно до наданого в судовому засіданні диску вбачається, що сама ОСОБА_3 визнавала себе винною, поясняла, що зупинилася в близькій відстані від зупинки, бо висаджувала пасажирів. Їй було розяснено її права, ніяких клопотань вона не заявляла. Паралельно з оформленням постанови її напарник робив виміри, на якій відстані від зупинки маршрутних засобів зупинився автомобіль ОСОБА_3

Судом встановлено, що постановою серії АР № 718304 від 03.08.2017 року, винесеною поліцейським роти №3 УПП в м. Краматорську та Словянську капралом поліції ОСОБА_2, позивача було визнано винним у порушенні розділу вимог знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», чим встановлено порушення п.п.15.9.е ПДР України і було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. З зазначеною постановою позивач не погодився та звернувся до суду про її скасування, оскільки вона була винесена з порушенням процедури її розгляду та визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. .

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ч.1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

З дослідженого в судовому засіданні диску відеозапису від 03.08.2017 року вбачається, що позивач дійсно вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. З відеоматеріалу вбачається, що позивач зупинив транспортний засіб не з технічної несправності автомобіля, а для висадки пасажирів, про це ОСОБА_3 С пояснила поліцейським. Вона визнавала себе винною, поясняла, чому зробила зупинку в неналежному місці, не заперечувала проти накладання штрафу, її розяснювались права.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було зясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Адміністративне стягнення було накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Посилаючись в адміністративному позові на порушення відповідачем норм ст. 268 КУпАП, позивач між тим не зазначив, яким саме правом, передбаченим ст.268 КУпАП відповідач не дав можливості скористатися позивачу.

Згідно з нормами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку, у звязку з чим відповідачем використовувалася нагрудна відеокамеру, що була розміщена на форменому одязі.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.122 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною. Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що позов

про скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст.122, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", ст.ст.69-71, 159, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до поліцейського роти3 УПП в м. Краматорську та Словянську капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду України через Краматорський міський суд з одночасним надсиланням її копії особою, що її подає, до суду апеляційної інстанції .

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Краматорського

міського суду ОСОБА_4