Справа № 675/367/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 675/367/17

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

10 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Гіюк Д.М.,

представника відповідача: Клюцук В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 (далі - позивач) до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 01.03.2017 звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог та зменшення позовних вимог, просив: визнати рішення Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про відмову в призначенні пенсії після досягнення 60 річного віку та наявності страхового стажу не менше 15 років неправомірними.

Зобов'язати Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати періоди роботи з 08.08.1978 по 28.06.1995 на посаді шофера Свердловської автобази "Укршахтбуд" в страховий стаж, врахувавши для обчислення пенсії архівну довідку №1199 від 10.08.2011 Свердловської міської ради про нарахування заробітної плати з січня місяця 1983 по грудень 1991 року, призначити ОСОБА_3 пенсію з 11.07.2016.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18.03.2015 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії після досягнення 60 річного віку та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Зобов'язано Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати ОСОБА_3 періоди роботи з 08.08.1978 по 28.06.1995 на посаді шофера Свердловської автобази "Укршахтбуд" в страховий стаж, врахувавши для обчислення пенсії архівну довідку №1199 від 10.08.2011 Свердловської міської ради.

Зобов'язано Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити ОСОБА_3 пенсію після досягнення ним 60 річного віку та наявністю страхового стажу не менше 15 років, починаючи з 11.07.2016.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області 640 грн. судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, досяг 60-річного віку.

07.09.2016 листом Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області від 07.09.2016 №5416/03 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу 15 років. Відмовлено було в тому числі в зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи з 08.08.1978 по 28.06.1995 на посаді шофера Свердловської автобази "Укршахтбуд", оскільки в трудовій книжці відсутня дата наказу про прийняття на посаду водія.

Судом також встановлено, що відповідачем довідку про заробітну плату від 27.11.2014 №2644, видану трудовим архівом м. Свердловськ не враховано для обчислення пенсії, оскільки організація, яка видала довідку, знаходиться на тимчасово непідконтрольній Українській владі території, тому на даний час не може бути взята до уваги.

У ході розгляду справи встановлено, що позивач з 08.08.1978 по 28.06.1995 працював в Свердловській автобазі "Укршахтобуд".

Із записів у трудовій книжці позивача слідує, що згідно наказу № 63-к від 07.08.1978 позивач був прийнятий на посаду шофера з 08.08.1978, звільнений 28.06.1995 наказом №30-к від 27.06.1995.

Вказане також підтверджено архівною довідкою № 1079 від 19.07.2011, а саме, що позивач працював шофером 3 класу в а/к 1.

Архівна довідка № 1199 від 10.08.2011 (яка позивачем не надавалась відповідачу) містить дані про заробітну плату ОСОБА_3 у період з 1983-1991.

Згідно відомостей управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганської області, викладених в його рішенні від 28.07.2011 загальний стаж роботи позивача становить 28 років 3 місяці 5 днів.

Судом першої інстанції зазначено, що вказані документи та відомості, які в них містяться перевірені шляхом огляду та дослідження матеріалів адміністративної справи №408/1273/15а, яка перебувала в провадженні Біловодського районного суду Луганської області.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції враховував встановлені обставини справи та вважав, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання його зарахувати позивачу періоду роботи з 08.08.1978 по 28.06.1995 на посаді шофера Свердловської автобази "Укршахтбуд" в страховий стаж, врахувавши для обчислення пенсії архівну довідку №1199 від 10.08.2011 Свердловської міської ради, призначити останньому пенсію після досягнення ним 60 річного віку та наявністю страхового стажу не менше 15 років, починаючи з 11.07.2016.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) вказано, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із вимогами пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач прийнятий на посаду шофера в Свердловській автобазі "Укршахтобуд" з 08.08.1978 згідно наказу № 63-к від 07.08.1978, звільнений 28.06.1995 згідно наказу №30-к від 27.06.1995.

Вказане також підтверджується архівною довідкою від 27.11.2014 №2644 про заробітну плату виданою трудовим архівом м. Свердловськ.

Щодо посилання апелянта на те, що вказана довідка не може бути врахована для обчислення пенсії, оскільки організація, яка її видала знаходиться на тимчасового непідконтрольній Українській владі території, а також посилання апелянта на Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", як на підставу недійсності довідки, яку надав позивач, слід зазначити, що такі обставини не можуть бути підставою недійсності довідки з урахуванням положень ст. 3 даного Закону.

Статтею 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII) вказано, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Щодо посилання апелянта на постанову Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595, слід вказати, що положень вказаної постанови дають підстави для висновку, про те, що вказаний нормативно-правовий акт і затверджений ним Тимчасовий порядок жодним чином не скасовують, не обмежують і не звужують закріплені Конституцією України гарантії, права чи свободи позивачів стосовно здійснення соціальних виплат, а лише встановлюють особливий порядок (механізм) реалізації державної політики, зокрема в частині забезпечення здійснення соціальних виплат населенню у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Разом з тим, тимчасові заходи у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на територіях, які тимчасово не контролюються органами державної влади, передбачені положеннями Постанови № 595, спрямовані на впорядкування, організацію та забезпечення фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей. Зазначені тимчасові заходи хоч і створюють додаткові труднощі для певної частини громадян щодо отримання соціальних виплат, але спрямовані на забезпечення реального виконання соціальних та інших виплат взагалі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення адміністративного позову та вважає, що дія Закону № 1207-VII не поширюється на територію Луганської області і посилання відповідача на Закон № 1207-VII є безпідставним, оскільки в даному випадку норми вказаного Закону не регулюють спірні відносини.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 17 жовтня 2017 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.