Справа № 127/17745/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/17745/17

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

11 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

18 серпня 2017 року позивач, ОСОБА_2, звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено частково:

-визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 з включенням до складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія, виплат, на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

-зобов'язано відповідача здійснити з 09.08.2017 року перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії державного службовця з розміру у відсотках, встановлених Законом України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент призначення) з урахуванням видів оплати праці, на які відповідно до Законів України « Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» та «;Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове пенсійне страхування згідно з довідкою №52/04-45 від 03.08.2017 року, виданою Управлінням Пенсійного фонду України в м.Вінниці, довідки №08-213 від 04.08.2017 року, виданої Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради, за виключенням грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, нарахованих при виході на пенсію в березні 2011 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених п. 1,2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 з 01.04.2011 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України м. Вінниці та отримує пенсію згідно з Законом України «Про державну службу».

09.08.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсії з урахуванням довідок Управлінням Пенсійного фонду України в м.Вінниці №52/04-45 від 03.08.2017 року, та довідки Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради № 08-213 від 04.08.2017 року, що містять інші виплати (надбавки, премії, матеріальні допомоги, індексації, грошові винагороди). На всі виплати, включені в довідки, зараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці № 5591 від 10. 08. 2017 року позивачу відмовлено у проведені перерахунку, посилаючись на постанову Кабінету Міністрі України від 31.05.2000 року №865, яка втратила чинність, а тому відсутні підстави для видачі довідок та Закон України "Про державну службу", який набрав чинності з 1 травня 2016 року та не перебачає проведення перерахунку раніше призначеної пенсії державним службовцям (рішення №5591 від 10.08.2017 року)

Вважаючи відмову відповідача щодо проведення перерахунку протиправною, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії, оскільки з матеріальної допомоги на оздоровлення,матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації позивачем були сплачені страхові внески, що підтверджується довідкою Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради № 08-213 від 04.08.2017 року про складові заробітної плати. Однак, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовної вимоги про врахування в розрахунок 10 посадових окладів, отриманих позивачем при виході на пенсію.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною1 ст.1 Закону України 24 березня 1995 року Про оплату праці встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ).

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМУ.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Також перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Вищевказаний висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в Постанові від 20.02.2012 року у справі 21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення вимоги про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 09.08.2017 року згідно ст.37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ з урахуванням до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та індексації заробітної плати відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні вимоги про врахування в розрахунок 10 посадових окладів, отриманих позивачем при виході на пенсію, оскільки вказана грошова допомога є одноразовою виплатою та не є складовою заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 3 червня 2014 року.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1170 вказана виплата є виплатою, на яку не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії.

Щодо доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, про відсутність правових підстав з 01.05.2016 проводити перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213 (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу".

При цьому, передбачені п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 норми щодо скасування з 01 червня 2015 року норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до спеціальних законів, в тому числі Закону України "Про державну службу" свідчать про те, що з 01 червня 2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства.

Разом з тим, викладені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії при встановлені порушень з боку органів пенсійного фонду щодо визначення розміру такої пенсії.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апелянта щодо відсутності правових підстав з 01.05.2016 проводити перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки такий перерахунок пенсії спрямований на відновлення порушених прав позивача та не стосується набуття права на пенсійне забезпечення, у зв'язку з чим не суперечить вимогам п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладеного і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5