Справа № 523/153/17
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/153/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Аліна С.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

представника апелянта - Курян Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одеси про визнання протиправними дій щодо відмови у відновленні виплати пенсії за вислугу років та щодо проведення перерахунку розміру пенсії у зв'язку зі збільшення страхового стажу, про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у зв'язку зі збільшенням страхового стажу та відновити виплату пенсії з часу звернення з 20.12.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одеси, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у відновленні виплати пенсії за вислугу років та проведення перерахунку із розрахунку 90% заробітної плати, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 90% від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії, у відповідності до довідки прокуратури Одеської області від 02.02.2016 року № 439, з моменту звернення з 20.12.2016 року, поновивши виплату пенсії, яку здійснювати щомісячно, без обмеження суми пенсійної виплати.

Постановою від 08 лютого 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Суворовський районний суд м. Одеси задовольнив адміністративний позов в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду, Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема апелянт зазначає, що на час призначення позивачу пенсії - 01.07.2011 року, враховуючи його вислугу на той час, розмір пенсії складав 88 % від заробітку, а тому відсутні підстави для обрахунку пенсії в розмірі 90 % від заробітку.

Позивач ОСОБА_3 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що відповідно до довідки Одеського національного університету ім. Мечникова №18-01-278 від 28.02.2011 року, Позивач в період з 01.12.1988 року по 30.06.1995 року навчався в Одеському національному університеті ім. Мечникова за спеціальністю «Правознавство». З 25.10.1991 року до 01.09.1992 року позивач знаходився в академічній відпустці за станом здоров'я (а.с.48).

Також суд першої інстанції встановив, що відповідно до трудової книжки позивач в період з 01.12.1988 року по 30.06.1995 року навчався в Одеському національному університеті ім. Мечникова за спеціальністю «Правознавство», в період з 01.08.1995 року по даний час працює в органах прокуратури (а.с.46).

Встановив суд першої інстанції і те, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 травня 2016 року (а.с. 20-25) адміністративний позов ОСОБА_3 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволений; визнано протиправним та скасоване розпорядження управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. від 23.08.2012 р. № 834013; зобов'язано Суворовське об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 за період з 01.07.2012 р. по 01.04.2015 р. із розрахунку 88 % від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії у відповідність до довідки прокуратури Одеської області від 17.07.2012 р. № 439 та виплатити заборгованість, що виникне на день перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат; визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одесі № 23 від 23.02.2016 р. про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_3; зобов'язано Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 із розрахунку 88% від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії, без обмеження граничного розміру, у відповідності до довідки прокуратури Одеської області № 439 від 02.02.2016 р. з моменту звернення з 15.12.2015 р. відповідно до законодавства, чинного на момент первинного призначення пенсії.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2016 року апеляційна скарга Суворовського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 20.05.2016 року по справі 523/4118/16-а повернута апелянту (а.с.26-27).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції встановив, що 14.12.2016 року позивач звернувся до Суворовського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про поновлення виплати пенсії та про перерахунок розміру пенсії з 88% на 90% (а.с.12), у задоволені якої відмовлено листом Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 20.12.2016 року № 279/Ф-5 з посиланням на відсутність підстав як для перерахунку розміру пенсії, так і для відновлення виплати пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року (а.с.13).

Посилаючись на приписи ст.ст. 19, 22, 52, 64 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 71, 72 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років), ст. 46 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, ст. 62 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VIII, врахувавши рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, постанови Верховного Суду України від 06.10.2015 року, від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13) та від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13) суд першої інстанції дійшов висновку, що пенсійне забезпечення позивача є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню, внаслідок чого відмова відповідача у задоволенні заяви позивача від 14.12.2016 року є фактичним порушенням прав позивача на пенсійне забезпечення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що з 01 липня 2011 року ОСОБА_3 призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, в розмірі 88% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії, що сторонами у справі не оспорюється, підтверджено матеріалами справи (а.с. 41) та встановлено постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.05.2016 р. у справі № 523/4118/16-а, яка набрала законної сили 29.07.2016 року (а.с. 20-25, 26-27).

Також, відповідно до матеріалів справи (а.с. 64 - зворот) на виконання постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 20.05.2016 р. у справі № 523/4118/16-а, позивачу проведений перерахунок розміру пенсії, виходячи з 88% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, відповідно до довідки прокуратури Одеської області № 439 від 17.07.2012 року, та № 439 від 02.02.2016 року.

При цьому виплата пенсії позивачу зупинена з 01 квітня 2015 року, та з 01 грудня 2015 року про що зазначено у відповіді - відмові від 20.12.2016 року № 279/Ф-5 (а.с. 13), та відповідно до копій пенсійної справи позивача (а.с. 57 - зворот, 58, 59, 63, 63 - зворот), 64 - зворот, 65, 65 зворот).

Апеляційний суд встановив, що спірним в цій справі є питання відновлення виплати пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року з 20.12.2016 року, та зміни при цьому розміру пенсії з 88% до 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, у зв'язку із набуттям позивачем додаткового страхового стажу, внаслідок продовження роботи, зокрема на посаді прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 з 15.12.2015 року (а.с. 114).

Перевіряючи доводи апелянта та висновки суду першої інстанції, апеляційний суд встановив правильність висновку суду першої інстанції про наявність правових підстав для поновлення позивачу виплати пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року з 20.12.2016 року, проте вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для зміни розміру пенсії з 88% до 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, у зв'язку із набуттям позивачем додаткового страхового стажу, з наступних підстав.

З 15.07.2015 року набрав чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, статтею 86 якого, врегульоване питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

При цьому, з 15 липня 2015 року, втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793, № 50, ст. 474; 1995 р., № 11, ст. 71, № 34, ст. 268; 2001 р., № 9, ст. 38, № 44, ст. 233; 2002 р., № 17, ст. 117, ст. 125; 2003 р., № 29, ст. 233, № 30, ст. 247; 2004 р., № 8, ст. 66; 2005 р., № 2, ст. 32, № 6, ст. 132, № 11, ст. 198; 2006 р., № 1, ст. 18, № 19-20, ст. 156; 2007 р., № 7-8, ст. 66, № 33, ст. 442; 2008 р., №№ 5-8, ст. 78, № 48, ст. 357; 2010 р., № 37, ст. 497, №№ 41-45, ст. 529; 2011 р., № 23, ст. 160, № 30, ст. 279; 2012 р., № 12-13, ст. 82; 2013 р., № 14, ст. 89, № 21, ст. 208, № 37, ст. 490, № 39, ст. 517; 2014 р., № 11, ст.132, № 17, ст. 593, № 20-21, ст. 745, № 22, ст. 816; із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року № 1642-VII), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Апеляційний суд зазначає, що :

- частина третя ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року визначає розмір виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії;

- частина четверта ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року встановлює визначення середньомісячної суми виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, коригування цих виплат;

- частина шоста ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року визначає час роботи, який зараховується до стажу, для призначення пенсії за вислугу років;

- частина одинадцята ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року містить перелік підстав за яких особа втрачає право на пенсійне забезпечення за вислугу років.

Таким чином, з 15 липня 2015 року не передбачено проведення перерахунку пенсії за Законом України «Про прокуратуру» 1991 року відповідно до ст. 50-1 цього закону.

З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким частину 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, було замінено чотирма частинами заступного змісту:

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується;

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Зміни, внесені до Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», діяли лише в період з 01 квітня по 14 липня 2015 року, оскільки втратили чинність у зв'язку з набранням чинності з 15 липня 2015 року Законом України «Про прокуратуру» 2014 року.

Оскільки закон, до якого внесення зміни, втратив чинність з 15.07.2015 року, то не підлягає застосуванню з цього часу і закон, яким ці зміни були внесені.

Таким чином, обмеження у виплаті пенсії за вислугу років діяло з 01 квітня по 14 липня 2015 року, при цьому з 15 липня 2015 року виплата цього виду пенсії мала бути відновлена у повному обсязі, але перерахунок пенсії за вислугу років, призначений за Законом України «Про прокуратуру» 1991 року, вже чинним законодавством не передбачений, проте визначено право прокурорських працівників на пенсійне забезпечення за новим Законом України «Про прокуратуру» 2014 року.

За таких обставин, апелянт - пенсійний орган був зобов'язаний відновити позивачу виплату пенсії, зокрема за його заявою, в розмірі в якому виплата пенсії була зупинена, після виконання судового рішення у справі № 523/4118/16-а.

Посилання апелянта на Закон України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» апеляційний суд вважає помилковим, оскільки зміни внесені цим законом до Закону України «Про прокуратуру» 1991 року не застосовуються до спірних правовідносин внаслідок втрати ними чинності з 15 липня 2015 року у складі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що мають бути визнані протиправними дії апелянта щодо відмови у відновлені виплати позивачу пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, в розмірі 88 % від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії.

Порушені права позивача мають бути відновлені шляхом зобов'язання апелянта відновити з 20 грудня 2016 року виплату позивачу пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, в розмірі 88 % від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії, в сумі яка нараховувалась та виплачувалась позивачу до зупинення виплати.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції допустив помилкове застосування норм матеріального права в частині задоволення вимог про збільшення розміру пенсії, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена, оскаржена постанова - скасована та ухвалена нова постанова про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-72, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 197, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови у відновлені виплати ОСОБА_2 пенсії за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, в розмірі 88 % від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії.

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі відновити з 20 грудня 2016 року виплату ОСОБА_2 пенсії за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, в розмірі 88 % від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії, в сумі яка нараховувалась та виплачувалась ОСОБА_2 до зупинення виплати - до 01 грудня 2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 17.10.2017 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець