Справа № 450/2940/16-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9331/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання Куціль С.І.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 липня 2017 року у справі за його позовом до інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (далі Інспектор) у якому просив: визнати протиправними дії Інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №546238 від 07.11.2016 (далі Постанова).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана Постанова прийнята відповідачем безпідставно та за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що вимога відповідача про предявлення ним до перевірки полісу обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів є незаконною, так як ним не було допущено порушень правил дорожнього руху.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 липня 2017 року у справі №450/2940/16-а у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою його позовні вимоги задовольнити, а провадження по справі закрити. Вказує на те, що судом не було прийнято до уваги його доводів щодо неналежного оформлення Інспектором оскаржуваної Постанови, у якій під час її заповнення були допущені виправлення, неправильно зазначено місце події вчиненого правопорушення, не складено протокол про адміністративне правопорушення, що обовязково складається при допущенні порушення передбаченого ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а також винесено Постанову на місці вчинення правопорушення, що є неправомірним.

Відповідач в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому, апеляційний суд, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до досліджених під час судового розгляду справи доказів в Інспектора були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього відповідного стягнення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що о 5/40 год 07.11.2016 позивач, керував в темну пору доби у м.Львові по вул.Коперника, 40 транспортним засобом марки «ВАЗ 210994», державний номерний знак НОМЕР_1, в якому не горів задній лівий габаритний ліхтар та на вимогу Інспектора не предявив полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги пп.«ґ» п.2.1 розділу 2 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі ПДР).

На підставі наведеного, Інспектором винесено Постанову, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (а.с.4).

Позивач по справі не погоджується з винесеною щодо нього Постановою та вказує, що відповідач не мав законних підстав для зупинки його автомобіля та перевірки документів.

Відповідно до п.19.1 розділу 19 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла;б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі;в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Згідно з пп. «а» п.2.3 розділу 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

За змістом ст.53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпунктом «ґ» п.2.1 розділу 2 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Приписами пп. «а» п.2.4 розділу 2 ПДР визначено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

За змістом ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, вищенаведеними нормами, за власниками транспортних засобів, закріплений обовязок під час експлуатації такого мати при собі перелічені документи, в тому числі і поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття ж 222 КУпАП зазначає, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за порушення правил дорожнього руху за ст.126 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Нормами ст.258 КУпАП також встановлена можливість уповноваженим органам (посадовим особам) на місці вчинення правопорушення (зокрема, такого як і було вчинено позивачем) виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

У відповідності до приписів розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853) постанова у справі про адміністративні правопорушення передбачені ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Покликання позивача на те, що при прийнятті оскаржуваної Постанови, не складався протокол про адміністративне правопорушення, а також, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення відбувся на місці вчинення правопорушення, не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки з огляду на перелічені вище вимоги КУпАП протоколи щодо розглядуваної категорії справ про адміністративні правопорушення не складаються, а постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху виносяться на місці вчинення правопорушення.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На спростування доводів позивача та підтвердження того, що останній дійсно допустив порушення вимог пп.«ґ» п.2.1 розділу 2 ПДР відповідачем ще до розгляду справи судом першої інстанції разом із запереченнями на позов, було долучено відеоматеріали з камер нагрудного реєстратора, на яких зафіксовано, що причиною зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 стало те, що він керуючи автомобілем та минаючи вул.С.Бандери, 1 у м.Львові їхав без ввімкнених фар у темну пору доби, а при зупинці автомобіля виявилось, що у нього несправний лівий задній габаритний ліхтар, який не горів. Інспектор повідомив про це позивача та зазначив, що із такими несравностями він не може продовжувати рух. На що той вийшовши з автомобіля намагався полагодити ліхтар, однак він все таки непрацював. Після цього відповідачем до позивача була предявлена вимога про надання для огляду документів на транспортний засіб, в тому числі і полісу обовязкового страхування, як на транспортний засіб, так і на причеп.

З проглянутого відеозапису видно, що ОСОБА_1, Інспектору для перевірки було надано посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. Проте, на запитання чи є у позивача дійсний поліс обовязкового страхування та чи надасть він його для огляду та перевірки, той відповів, що такий у нього є в наявності, однак предявляти його Інспектору він не буде, оскільки така вимога є незаконною.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126КУпАП.

Щодо вимоги апелянта про закриття провадження у адміністративній справі відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, то така є безпідставною, оскільки, адміністративний суд в силу вимог ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) розглядаючи справу з приводу рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, не наділений повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, а має право лише перевірити законність та обґрунтованість винесеної Постанови.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст виготовлений 13 жовтня 2017 року.