Справа № 820/3123/17
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 р. № 820/3123/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.,

суддів - Бідонька А.В., Шляхової О.М.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача (Державної служби України з безпеки на транспорті ) - Фролова Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антік - Агро" в особі директора Бусяка А.Ю. до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій незаконними та скасування постанов ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати дії начальника Управління Укртрансбезпеки у Харківській області при розгляді справи та прийнятті рішення про застосування адміністративно - господарського штрафу відносно ТОВ «Антік-Агро» в сумі 1700 грн. незаконними; скасувати Постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу АХ №0201134 від 24.05.2017 року; визнати дії начальника Управління Укртрансбезпеки у Харківській області при розгляді справи та прийнятті рішення про застосування адміністративно - господарського штрафу відносно ТОВ «Антік-Агро» в сумі 1700 грн. незаконними; скасувати Постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу АХ №0201135 від 24.05.2017 року.

Ухвалою суду від 05.09.2017 року було залучено до участі у справі в якості другого відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що начальником Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було протиправно складені спірні постанови про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Антік - Агро" адміністративно - господарських штрафів, оскільки, в силу ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за порушення законодавства у даній сфері застосовується саме до автомобільних перевізників. У свою чергу, за наслідками перевірки, проведеної Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області було встановлено низку порушень чинного законодавства при переведенні вантажів транспортними засобами, які належать позивачеві на праві власності, проте останні позивачем було передано в оренду ТОВ "Антік -Авто", яким і здійснювались перевезення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, просив її задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, які у ній викладені та додатково зазначив, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області в порушення вимог «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 застосовано формальний підхід до розгляду справи, визначивши суб'єкта вчинення порушення лише за фактом реєстрації права власності на транспортні засоби, що суперечить ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" .

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на доводи наданих суду письмових заперечень в контексті того, що виявлені при перевірці порушення належним чином зафіксовані в акті перевірки, а тому, дії та рішення, які є предметом даного судового оскарження вчинені законно.

Представник відповідача - Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті у судове засідання не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, на підставі ст. 128 КАС України, вважає можливим розглянути дану справу без участі зазначеного представника.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області винесено постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів від 24.05.2017 року за № АХ 0201134 та АХ 0201135 якими з ТОВ «Антік-Агро» постановлено стягнути адміністративно-господарський штраф 1700 грн. кожною постановою, тобто загалом 3400 грн. за порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», які були направлені на адресу підприємства позивача супровідними листами за № 2701 та № 2702 від 26.05.2017 року ( а.с.16-19).

З метою з'ясування обставин виявлених порушень, підстав притягнення до відповідальності, тощо, позивачем направлено запит від 27.06.2017 р. про отримання інформації на адресу Управління Укртрансбезпеки у Харківській області ( а.с.20-21).

Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області у відповідь на запит надіслано листа від 05.07.2017 року за № 3151, котрим повідомлено, що співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області в ході рейдових перевірок перевірено транспортні засоби, що належать ТОВ «Антік-Агро», а саме: 31.03.2017 р. на підставі направлення на перевірку № 021011 від 31.03.2017 року перевірено транспортний засіб MAN р/н НОМЕР_1 з напівпричепом-цистерною FEBER р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5. За результатами перевірки складено акт № ВА 0111820 від 31.03.2017 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 385 від 24.06.2010. Виявлене порушення - без оформлення тахокарти за 31.03.2017. За результатами розгляду акту № ВА 0111820 від 31.03.2017 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 24.05.2017 АХ № 0201134, копія якої направлена 26.05.2017 на адресу ТОВ «Антік-Агро».

Крім того, 03.04.2017 р. на підставі направлення на перевірку № 021017 від 02.04.2017 року, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області перевірено транспортний засіб MAN р/н НОМЕР_3 з напівпричепом р/н НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6. За результатами перевірки складено акт № ВА 0111886 від 03.04.2017 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 385 від 24.06.2010. Виявлене порушення - без оформлення протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. За результатами розгляду акту № ВА 0111886 від 03.04.2017 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 24.05.2017 року АХ № 0201135.

Вказані обставини також було підтверджено у судовому засіданні представником відповідача.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що підприємство не було обізнане про наявність зазначених порушень оскільки вказані транспортні засоби на момент перевірки та на даний час перебувають в оренді та використовуються у підприємницькій діяльності ТОВ «Антік-Авто», а водії, визначені в актах про проведення перевірки № ВА 0111820 від 31.03.2017 та № ВА 0111886 від 03.04.2017, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є працівниками ТОВ «Антік-Агро» та жодної діяльності з перевезення вантажів від імені та в інтересах ТОВ «Антік-Агро» не здійснювали. Крім того, представник позивача зауважив, що, в даному випадку, відповідати за встановлені порушення має ТОВ «Антік-Авто», як перевізник, в силу ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Також, представник позивача акцентував увагу суду, що його не було належним чином повідомлено про розгляд справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт, чим позбавлено можливості надати відповідні пояснення, що, на його думку, могло б виключити обставини, з приводу яких подано позов.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Законом України "Про автомобільний транспорт" ( надалі - Закон) визначено засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Статтею 1 визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 ( надалі - Порядок).

Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами ( п. 1 Порядку).

Відповідно до п.12 Порядку, рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту ( п. 14. Порядку).

Згідно п.15 Порядку, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно п. 20-25 Порядку, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності). У разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис. Акти, зазначені у пунктах 20, 21 і 23 цього Порядку, реєструються в журналі обліку. Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до п.26-27 Порядку, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, у разі порушення законодавства про автомобільний транспорт адміністративно - господарські штрафи застосовуються саме до автомобільних перевізників.

У свою чергу, розглядаючи вказану справу судом було встановлено, що основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Антік-Агро» є неспеціалізована торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, тощо ( а.с.13).

Директором підприємства призначено Бусяка А.Ю., на підставі наказу по підприємству № НОМЕР_5 від 24.03.2006 року ( а.с.15).

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів: сідловий тягач Е MAN TGA 18.430 р/н НОМЕР_1, зареєстровано 26.08.2010 року за власником ТОВ «Антік-Агро», н/причіп цистерна харчова FEBER р/н НОМЕР_2, зареєстровано 18.10.2007 року за власником ТОВ «Антік-Агро», сідловий тягач MAN TGA 18.430 р/н НОМЕР_3, зареєстровано 22.12.2006 року за власником ТОВ «Антік-Агро», н/причіп-цистерна OFFICINE ADIGE р/н НОМЕР_4 зареєстровано 02.06.2012 за власником Бусяк А.Ю. ( а.с.31-32).

У свою чергу, на підставі договору оренди № 31/12-16 від 31.12.2016 року, укладеного між ТОВ «Антік-Агро» в особі директора Бусяка А.Ю. та ТОВ «Антік-Авто» в особі директора ОСОБА_7 вказані транспортні засоби, а саме сідловий тягач Е MAN TGA 18.430 р/н НОМЕР_1, н/причіп цистерна харчова FEBER р/н НОМЕР_2 , сідловий тягач MAN TGA 18.430 р/н НОМЕР_3, передані ТОВ «Антік-Авто» строком до 31.12.2017 року, що також підтверджується актом приймання-передачі транспортних засобів від 31.12.2016 року ( а.с. 33-35).

На підставі договору оренди від 05.10.2015 року, укладеного між Бусяком А.Ю. та ТОВ «Антік-Авто» в особі директора ОСОБА_7 напівпричіп-цистерна OFFICINE модель ADIGE р/н НОМЕР_4 передана в оренду ТОВ «Антік-Авто» строком до 05.10.2020 року ( а.с.36-39).

Таким чином, вказані транспортні засоби на момент перевірки та на даний час перебувають в оренді та використовуються у підприємницькій діяльності ТОВ «Антік-Авто».

Крім того, суд зазначає, що вказані договори оренди транспортних засобів є чинними, доказів протилежного суду не надано, а тому, створюють відповідні правові наслідки для сторін, та відповідно є належними та допустимими доказами того, що транспортні засоби, належні ТОВ «Антік-Агро», на законній підставі передано іншому підприємству ТОВ «Антік-Авто» та використовуються останнім для здійснення своєї підприємницької діяльності.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про те, що Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області незаконно, без наявності на те правових підстав, притягнуто до відповідальності та застосовано адміністративно-господарські штрафи саме до ТОВ «Антік-Агро», оскільки останнє не є суб'єктом даних порушень вимог чинного законодавства у сфері здійснення автомобільних перевезень.

З викладеного вбачається, що Постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів від 24.05.2017 року за № АХ 0201134 та АХ 0201135 відносно ТОВ «Антік-Агро» є незаконними та підлягають скасуванню.

Отже, суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині скасування постанов про застосування адміністративно - господарського штрафу АХ №0201134 від 24.05.2017 року та АХ №0201135 від 24.05.2017 року.

Щодо решти позовних вимог, а саме, про оскарження дій начальника Управління Укртрансбезпеки у Харківській області при розгляді справи та прийнятті спірних рішень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Крім того, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень (Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Відповідно до приписів ч. 1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що належним способом відновлення порушених прав позивача є саме скасування постанов Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно - господарських штрафів від 24.05.2017 року АХ №0201134 та АХ №0201135, як винесені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Антік - Агро", відтак, у задоволенні позовних вимог про оскарження дій начальника Управління Укртрансбезпеки у Харківській області при розгляді справ та прийнятті зазначених постанов, суд відмовляє.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 94 КАС України та у даному контексті суд зазначає наступне.

Щодо визначення відповідача за рахунок бюджетних асигнувань якого стягнути судовий збір.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року № 592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті за переліком згідно з додатком 1 та установлено, що правонаступником майна, прав та обов'язків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Державна служба з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення). Відповідно до п. 1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є органом центральної виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У відповідності до абз. 1 п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, одним з яких є Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, проте, територіальні органи створено без статусу юридичної особи.

За таких обставин, стягнення судових витрат в рамках даної справи повинно здійснюватись з Державної служби України з безпеки на транспорті.

Щодо суми судових витрат.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на правову допомогу.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа ( ч.1 ст. 94 КАС України).

У свою чергу, згідно ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено чотири позовні вимоги, з яких, вимоги про визнання дій начальника Управління Укртрансбезпеки у Харківській області при розгляді справ та прийнятті рішень про застосування адміністративно- господарських штрафів, є вимогами немайнового характеру, решта - майнові загалом на суму 3400 грн.

Беручи до уваги положення пп. 1 пункту 3 частини другої статті 4 та абз.1 та 2 ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" та враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі : з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, за подання даного адміністративного позову в частині двох вимог немайнового характеру, розмір судового збору складає 3200 грн., в частині майнових вимог загалом на суму 3400 грн. - 1600 грн., а всього - 4800 грн., який було сплачено позивачем.

В ході розгляду справи судом було задоволено позовні вимоги майнового характеру та відмовлено у задоволенні вимог немайнового характеру, зважаючи на що, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача частину сплаченого ним судового збору за майнові вимоги у розмірі 1600 грн.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що позивачем було понесені витрати на правову допомогу у загальному розмірі 30000 грн., що встановлено з наступного.

Між ТОВ "Антік-Агро" та адвокатом ОСОБА_1 укладено договір про надання юридичних послуг № 21/07 від 21.07.2017 року ( а.с.58-59).

На підтвердження факту понесення позивачем витрат до суду надано виписку банку по особовому рахунку ТОВ «Антік-Агро» станом на 16.08.2017 року, акт приймання-передачі виконаних робіт від 21.08.2017 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Зазначені документи є належними доказами підтвердження надання правових послуг позивачу адвокатом пов'язані з розглядом справи. Невідповідності визначеного часу, складності та обсягу справи судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 16 КАС України встановлено, що кожен має право користуватися правовою допомогою при вирішенні справ в адміністративному суді, яка надається в порядку, встановленому законом. Для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються цим Кодексом та іншими законами.

За змістом ч.1 ст.90 КАС України до витрат на правову допомогу відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі : з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, розмір компенсації витрат на правову допомогу не повинен перевищувати 640 грн. за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

З матеріалів справи вбачається, що в акті прийому - передачі чітко вказано види та загальну вартість послуг, яка виходить з кількості годин участі особи, яка надавала правову допомогу позивачеві помножених на 600 грн., що не суперечить Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 15000 грн. ( 50% від 30000 грн., виходячи з часткового задоволення позовних вимог).

Отже, загальна сума судових витрат, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 16600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 128, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Антік - Агро" в особі директора Бусяка А.Ю. до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій незаконними та скасування постанов - задовольнити частково.

Скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно - господарських штрафів від 24.05.2017 року АХ №0201134 та АХ №0201135, як винесені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Антік - Агро".

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті ( , 01135, м. Київ, пр. Перемоги,14) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антік - Агро" (, 61098, м. Харків, вул. Старокримська, 9) судові витрати у розмірі 16600,00 грн. ( шістнадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 18 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Заічко О.В.

Судді Бідонько А.В.

Шляхова О.М.