Справа № 826/4109/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 жовтня 2017 року 09:00 № 826/4109/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» (далі - позивач, ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи») до Одеської митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій Відділу митного оформлення 3-го митного посту «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС з коригування митної вартості товару, декларування якого відбулося відповідно до ВМД № 500040403/2015/006512 від 15.12.2015 року;

- скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500040403/2015/000101/2 від 15.12.2015 року, прийняте Відділом митного оформлення 3-го митного посту «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС;

- скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 500040403/2015/00107 від 15.12.2015 року, складену Відділом митного оформлення 3 митного посту «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані рішення та дії прийняті (вчиненні) відповідачем необґрунтовано та з порушенням вимог, передбачених нормами Митного кодексу України та не враховано процес девальвації гривні та рішення продавця щодо зменшення ціни на товар.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на положення Митного кодексу України та неподання декларантом усіх необхідних документів для визначення числового значення складових митної вартості товару. Крім того, відповідач звертав увагу на те, що продавець та покупець за зовнішньоекономічним контрактом є взаємопов'язаними особами.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

15 грудня 2015 року до Відділу митного оформлення 3 морського порту «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС з метою здійснення процедури митного оформлення товару ввезеного в режимі імпорту Приватним акціонерним товариством «Індустріальні та дистрибуційні системи» подано вантажну митну декларацію № 500040403/2015/006512 (за контрактом № СТ20-001/1501 від 13.01.2015 року та Додатковою угодою № 1 до Контракту від 02.03.2015 року).

Позивачем задекларовано за основним методом визначення митної вартості товару - за ціною договору наступний товар - вода природна мінеральна лікувально-столова гідрокарбонатна натрієва «Боржомі» сильногазована, розфасована: 12 скляних пляшок по 0,5 л. у 6840 поліетиленових упаковок (82080 скляних пляшок). Виготовлена та розлита 05.12.2015 р., 08.12.2015 р. Термін придатності 24 місяці. Торгівельна марка "BORJOMI". Виробник - IDS Borjomi Georgia, а Georgian Branch of IDS Borjomi Beverages Co.N.V. Країна походження GE. на загальну суму 36 115, 20 доларів США.

Оплата вказаного товару проводиться на протязі 75 днів з моменту митного очищення товару (пункт 3.1. Контракту), про що вказано у графі 48 ВМД відстрочення платежів до 14.03.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, контракт № СТ20-001/1501 від 13.01.2015 року, (далі - Контракт), укладений позивачем, як покупцем, з Товариством з обмеженою відповідальністю «Айдіес Боржомі Тбілісі» (Грузія), як продавцем, за умовами якого продавець зобов'язався поставити та передати у власність покупця мінеральну воду «Боржомі» в асортименті на умовах СІР Одеса Західна, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар. Ціна та загальна вартість Контракту встановлена сторонами у розділі 2. Разом з тим, 02.03.2015 року сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Контракту, якою скориговано вартість товару у бік її зменшення в зв'язку з девальвацією гривні та втратою товаром конкурентоздатності на ринку України.

Під час проведення митного оформлення товару з метою підтвердження заявленої митної вартості позивачем до ВМД №500040403/2015/006512 від 15.12.2015 р. подано наступні документи (з урахуванням витребування митницею додаткових доказів):

банківський платіжний документ, що стосується товару № 34 від 09.09.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 36 від 22.09.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 37 від 25.09.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 38 від 06.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 39 від 09.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 40 від 13.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 41 від 21.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 42 від 22.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 44 від 26.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 45 від 28.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 46 від 03.11.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 47 від 12.11.2015 року;

банківський платіжний документ, що стосується товару № 48 від 16.11.2015 року;

банківський платіжний документ, що стосується товару № 49 від 18.11.2015 року;

банківський платіжний документ, що стосується товару № 50 від 20.11.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 52 від 25.11.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 09.09.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 22.09.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 25.09.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 06.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 09.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 13.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 21.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 22.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 26.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 28.10.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 03.11.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 12.11.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 16.11.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 18.11.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 20.11.2015 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 25.11.2015 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 02.03.2015 року;

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 11/653 від 04.06.2015 року;

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № ОЄ-8/427 від 06.11.2015 року;

виписка з бухгалтерських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території б/н від 22.07.2015 року;

розрахунок ціни (калькуляція) LT32-589/1503 від 26.03.2015 року;

рахунок-фактура (інвойс) № GE20150469 від 11.12.2015 року;

рахунок-фактура (інвойс) № GE20150470 від 11.12.2015 року;

рахунок-фактура (інвойс) № GE20150471 від 11.12.2015 року;

пакувальний лист № б/н до інвойсу № GE20150469 від 11.12.2015 року;

пакувальний лист № б/н до інвойсу № GE20150470 від 11.12.2015 року;

пакувальний лист № б/н до інвойсу № GE20150471 від 11.12.2015 року;

страховий поліс № 00837 від 28.01.2015 року;

копія угоди стосовно внесення змін до Відкритого полісу №ICG/AG 15/026+1 від 04.03.2015 року;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 02.03.2015 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 10.06.2015 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 3 від 12.06.2015 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються № СТ20-001/1501 від 13.01.2015 року;

договір про надання послуг митного брокера № BU6-126 від 16.05.2015 року;

навантажувальний документ №350/891 від 14.12.2015 року;

інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) № 2761 від 12.12.2015 року;

інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) № 2761 від 12.12.2015 року;

сертифікат про походження товару форми СТ-1 № GEO 2015 01/004494 від 11.12.2015р.; сертифікат про походження товару форми СТ-1 № GEO 2015 01/004495 від 11.12.2015р.; сертифікат про походження товару форми СТ-1 № GEO 2015 01/004496 від 11.12.2015р.; копія митної декларації країни відправлення С 2989 від 11.12.2015 р.;

довіреність №001 від 13.01.2015р.;

довіреність № 003 від 13.01.2015 р.;

довіреність № 004 від 01.07.2015 p.;

довіреність № 005 від 01.07.2015 р.;

лист № 201/4-15ц від 27.03.2015 р.;

лист № 270/4-15ц від 27.04.2015 р.;

лист № LT32-303/1410 від 15.10.2015 р.;

лист № LT32-591/1503 від 27.03.2015 p.

15.12.2015 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500040403/2015/000101/2, яким відповідач визначив митну вартість товару у бік її збільшення за другорядним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України, а саме: за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, обставинами прийняття рішення наступні: подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, продавець та покупець є взаємопов'язаними особами, що призвело до необґрунтованого заниження митної вартості товару.

Так, у зв'язку із спрацюванням профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, а також з огляду, що Міжнародна компанія IDS Borjomi International включає в себе IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) та ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна), відповідач припустив, що IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) та ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна) є частинами однієї міжнародної компаній IDS Borjomi International.

Декларанту було запропоновано надати додаткові документи, перелік яких встановлений пунктом 4 статті 53 Митного кодексу України, а саме: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Разом з тим, митним органом проведено порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості.

За результатами проведеного порівняння встановлено, що у органу державної фіскальної служби наявна інформація щодо рівнів митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено за вищим рівнем митної вартості.

За результатами перевірки митної декларації, відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 500040403/2015/00107 від 15.12.2015 року.

Як вбачається з оскаржених рішень митного органу, фактично відповідач дійшов до висновку про заниження митної вартості товару з урахуванням зменшення ціни товару, що врегульовано додатковою угодою № 1 до Контракту, та висновку щодо взаємопов'язаності продавця та покупця.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні (стаття 58 Митного кодексу України).

Як встановлено статтею 64 Митного кодексу України, у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Згідно приписів ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України вичерпний перелік документів, якими декларант підтверджує митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Разом з тим у частині третій наведеної норми передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені вище.

Декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано додаткові документи, проте відповідачем відкориговано митну вартість товару за другорядним методом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що у постанові від 2 червня 2015 року № 21-498а15 Верховний Суд України висловив позицію, суть якої полягає в тому, що «…митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.».

26.02.2015 року почав діяти додатковий імпортний збір на товари, що ввозяться на митну територію України суб'єктами господарювання згідно Закону України від 28.12.2014 № 73-VIII «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року».

Відповідач припустив, що після вступу в дію додаткового імпортного збору на товари, що ввозяться на митну територію України суб'єктами господарювання, майже одразу 02.03.2015 року між IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) та ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна) була підписана додаткова угода № 1 до Контракту від 13.01.2015 № СТ20-001/1501, згідно якої ціна товарів і, як наслідок, митна вартість товарів була зменшена. В додатковій угоді, зокрема, зазначається, що у зв'язку із суттєвої девальвацією гривні, зниженням платоспроможності споживачів, внаслідок складної економічної ситуації, що склалася в країні Покупця (України), товар втрачає свою конкурентоспроможність, ціна товарів була зменшена. Всі ці причини, згідно яких вартість товарів була зменшена, не пов'язані з економічною ситуацією в країні виробника, нестабільною валютою країни виробника, зменшенням затрат на виробництво товару виробником, а пов'язана з економічною ситуацією в Україні, тому для конкурентоспроможності ціна товарів була знижена.

Отже, відповідач дійшов висновку, що існуючий взаємозв'язок між продавцем вказаного товару IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) та покупцем товару ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна) вплинув на заявлену декларантом митну вартість, яка була зменшена згідно з додатковою угодою № 1 до Контракту від 13.01.2015 № СТ20-001/1501.

Відповідно до статей 627 і 628 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять: умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими, відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 6 Закону України від 16.04.1991 року № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види договорів, крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Таким чином, встановлення сторонами зовнішньоекономічного контракту ціни, меншої від попередньої, не може бути підставою для висновку митного органу про заниження митної вартості товару.

Ненадання бухгалтерської виписки, яка мала підтвердити факт оплати вартості товару, що декларується, саме за митною вартістю під час проведення митного оформлення товару не може бути розцінене судом як ухилення позивачем від обов'язків щодо доказування митної вартості товару, оскільки пунктом 3.1 Контракту, укладеного між ТОВ «Айдіес Боржомі Тбілісі» (Грузія) та позивачем, передбачено наступне: «Покупець здійснює повну оплату кожної партії Товару Продавцю протягом 75 днів з моменту митної очистки вантажу в Одесі, Україна».

Листом до митного органу за № 176/4-16ц від 02.02.2016р. відповідачу додатково було надіслано:

копію платіжного доручення №58 від 23.12.2015р. на оплату товару;

копію виписки з бухгалтерської документації (відомість розрахунків між ПрАТ «ІДС» та IDS BORJOMI GEORGIA LLC);

копію розрахунку ціни (калькуляція);

копію угоди до Відкритого страхового полісу №ICG/AG 15/026+1 від 04.03.2015р.,

що у свою чергу спростовує твердження митного органу про ненадання банківських документів та відомостей про страхування товару.

Щодо доводів відповідача, що продавець та покупець належать до компанії «IDS Borjomi International» та таким чином, являються взаємопов'язаними особами, суд зазначає наступне.

Позивачем не заперечується факт, що його товариство є єдиним дистриб'ютором продукції «Боржомі» на території України, а також ПрАТ «ІДС» та ТОВ «IDS Borjomi Georgia» є частинами однієї міжнародної компанії IDS BORJOMI INTERNATIONAL.

Згідно із частиною дванадцятою статті 58 МК України факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Відповідно до приписів частин тринадцять-чотирнадцять наведеної норми МК України, за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

В зв'язку з відсутністю обґрунтування зі сторони відповідача впливу взаємозв'язку покупця і продавця на ціну товару, враховуючи наявність дійсного правочину щодо зменшення ціни товару, а також з огляду на те, що оскаржені рішення відповідача ґрунтуються лише на його припущеннях, суд визначає необгрунтованим аргумент відповідача щодо взаємопов'язаності осіб як умисне заниження митної вартості товару.

З приводу доводів відповідача, що у наданих документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів суд зазначає, що позивачем безпосередньо при митному оформленні товару, а також у порядку електронного декларування були надані: декларація митної вартості №500040403/2015/006512, зовнішньоекономічний договір СТ20-001/1501, рахунок-фактура №GE20150469, митна декларація країни відправлення № С2989, страховий поліс №00837, а також листом №176/4-16ц було надіслано платіжне доручення № 58, угоду стосовно внесення змін до відкритого полісу №ICG/AG 15/026+1 та інші документи, які оцінені судом та прийняті як належні докази обгрунтованості позовних вимог у справі.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що рішення митного органу про заниження вартості товару прийняте виключно на підставі порівняння митної вартості товару згідно ВМД № №500040403/2015/006512 із митною вартістю товару, який ввозився на територію України до підписання Додаткової угоди №1 до Контракту від 03.02.2015р.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів та зроблено висновок щодо заниження митної вартості товару на основі припущення щодо наявного умислу взаємопов'язаних осіб, що не відповідає принципам діяльності митних органів ДФС України, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, зважаючи на вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд вважає, що дії Відділу митного оформлення 3 митного посту «Іллічівстьк» Одеської митниці ДФС з коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного методу, декларування якого відбулося відповідно до ВМД № 500040403/2015/006512 від 15.12.2015 року є протиправними, а тому рішення про коригування митної вартості товарів № 500040403/2015/000101/2 від 15.12.2015 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 500040403/2015/00107 від 15.12.2015 року, складені Відділом митного оформлення 3 митного посту «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідачем не доведено правомірності дій з коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості товару та правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та визнається судом таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Відділу митного оформлення 3-го митного посту «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС з коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості товару, декларування якого відбулося відповідно до ВМД № 500040403/2015/006512 від 15.12.2015 року.

3. Скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 500040403/2015/000101/2 від 15.12.2015 року, прийняте Відділом митного оформлення 3-го митного посту «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС.

4. Скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 500040403/2015/00107 від 15.12.2015 року, складену Відділом митного оформлення 3 митного посту «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС.

5. Присудити з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 4134,00 грн. (чотири тисячі сто тридцять чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС України ().

Суддя Ю.Т. Шрамко