Справа № 489/2329/17
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/2329/17
Номер провадження 2-а/489/393/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Сироватки Т.О.

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Тарасюк І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Михайлова Олега Олеговича, Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Михайлова Олега Олеговича, Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

З адміністративного позову вбачається, що 29.04.2017 р. відносно ОСОБА_1, інспектором патрульної поліції Михайловим О.О. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за порушення вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки керуючи транспортним засобом, він виїхав на перехрестя на забороняючий сигнал світлофору, чим порушив п.п. 8.10, 16.3 ПДР України. Проте позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності, правил дорожнього руху він не порушував.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати протиправним дії інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві лейтенанта поліції Михайлова О.О. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 29.04.2017 р. за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 43-а. Постанову інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві лейтенанта поліції Михайлова О.О. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП від 26.06.2017 р. скасувати, провадження по справі закрити.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що при винесенні відносно нього постанови про адміністративне правопорушення інспектором УПП Михайловим О.О. було порушено його права, а саме: справу було розглянуто не за місцезнаходженням органу, а на місці зупинки транспортного засобу; при розгляді справи було порушено його права на захист та інші, передбачені ст. 268 КУпАП; було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та не було повно, всебічно та об'єктивно досліджено всі обставини справи.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав та проти них заперечував. Суду пояснив, що в своїх діях інспектор УПП Михайлов О.О. керувався вимогами Закону та правомірно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, так як ним було порушено правила дорожнього руху, а саме він проїхав перехрестя на забороняючий сигнал світлофора.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

29.04.2017 р. ОСОБА_1, керуючи автомобілем DAEWOO SENS, д/н НОМЕР_1 в м. Миколаєві, на перехресті пр. Богоявленського та вул. Старофортечна, не зупинився перед дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки" на шляху його руху та в'їхав в межі перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.10, 16.3 ПДР України. Його було зупинено інспектором 3 роти 2 батальйону УПП в м. Миколаєві Михайловим О.О. та, з посиланням на вказані обставини, винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 457985 за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП України передбачено відповідальність та стягнення за порушення правил обгону.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим позивач заперечує порушення ним Правил дорожнього руху та зазначає, що інспектором поліції при винесенні постанови не було враховано всіх обставин справи. А саме його було притягнуто до адміністративної відповідальності без наявності відповідних доказів його вини та не підтверджено проїзд позивачем перехрестя н заборонений сигнал світлофору. Також вказував, що в порушення вимог законодавства працівник поліції не склав протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, посилання позивача щодо необхідності складання протоколу спростовуються наступними положеннями законодавства.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Доводи позивача про те, що відповідачем було розглянуто адміністративну справу всупереч вимог чинного законодавства, відразу на місці зупинки автомобіля, чим порушив положення ст. 258 КУпАП не можуть бути прийняті судом до уваги через наступне.

Так, відповідно до положеньст. 283 КпАП України - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другійстатті 258 КпАП Українивизначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

ЗаКпАП Українидо цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тим більше, що з оглянутих у судовому засіданні відеоматеріалів вбачається, що позивачеві було роз`яснено права та обов`язки, надано для огляду докази у вигляді відео, заслухано усні клопотання та розглянуті з відмовою у їх задоволенні, надано копію постанови та повідомлено про право її оскарження.

Разом з тим, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні пояснення свідків щодо події, які б могли підтвердити безпосередньо факт правопорушення, а матеріали відеозйомки, надані представником відповідача, не підтверджують сам факт вчинення правопорушення безперечно та достовірно, суд вважає, що вина позивача не доведена.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.4, п.6 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи не доведення відповідачем події адміністративного правопорушення та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку що вимоги в частині закриття провадження у справі про притягнення позивача до відповідальності також підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання дій інспектора патрульної поліції неправомірними, суд вважає, що в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки інспектор діяв в межах повноважень, наданих йому згідно чинного законодавства.

Так, частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 99, 102, 122, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 288 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Михайлова Олега Олеговича, Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №457985 від 29.04.2017 р., винесену відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання її копії.

Суддя : Н.С. Тихонова