Справа № 755/4507/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/4507/17 Головуючий у 1-й інстанції: Астахова О.О. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, у порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу відповідача - Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н ОВ И В:

У березні 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Києві щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

скасувати рішення відповідача від 29 вересня 2016 року, викладеного в листі №7106/13, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з дня його звернення до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року позовні вимоги - задоволено частково:

визнано неправомірними дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Києва, щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

скасовано розпорядження № 38118 Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Києві від 09 веесня 2016 року, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1;

зобов'язано Лівобережне об'єднання Управління Пенсійного фонду України м. Києва призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з липня 2016 року, зарахувавши до пільгового стажу трудовий стаж роботи у ВАТ «Радикал» за період з 11 серпня 1983 року по 21 листопада 1983 року апаратником охолодження в цеху № 2; з 26 серпня 1986 року по 04 вересня 1987 року майстром зміни в цеху № 16; з 04 вересня 1987 року по 02 січня 1990 року майстром зміни в цеху № 4; з 09 червня 1992 року по 01 квітня 1996 року майстром зміни в цеху № 3; з 11 листопада 1996 по 03 лютого 1997 року начальником цеху № 4;

у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята із порушенням норм матеріального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, за даними трудової книжки позивача серії НОМЕР_1, позивач працював у ВАТ «Радикал» (Завод хімікатів) у такий період часу: з 11 серпня 1983 року по 21 листопада 1983 року на посаді апаратника охолодження в цеху № 2; з 26 серпня 1986 року по 04 вересня 1987 року на посаді майстра зміни в цеху №16; з 04 вересня 1987 року по 02 січня 1990 року на посаді майстра зміни в цеху № 4; з 09 червня 1992 року по 01 квітня 1996 року на посаді майстра зміни в цеху № 3; з 11 листопада 1996 року по 03 лютого 1997 року на посаді начальника цеху № 4.

05 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Розпорядженням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Києві №38118 від 09 вересня 2016 року відмовлено позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, у звязку з тим, що пільгова довідка №1943 від 22 грудня 2015 року не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 920 від 05 липня 2006 року.

Листом від 29 вересня 2016 року №7106/13 відповідач повідомив позивачу про те, що йому відмовлено у призначенні такої пенсії з огляду на те, що довідка №1943 від 22 грудня 2015 року надана позивачем завірена дублікатом печатки ВАТ «Радикал» , а тому питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1 не розглядалось.

Вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, посад і професій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України і за результатами атестації робочих місць - чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, а жінки після досягнення 45 років при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Особам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме особам, які працювали до введення цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше чинним законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом , призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з пунктом 8 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №383 від 18 листопад 2005 року, при визнанні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону, застосовуються Список №1 і Список №2 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи, у трудовій книжці позивача містяться записи про роботу на посадах: : з 11 серпня 1983 року по 21 листопада 1983 року на посаді апаратника охолодження в цеху № 2; з 26 серпня 1986 року по 04 вересня 1987 року на посаді майстра зміни в цеху №16; з 04 вересня 1987 року по 02 січня 1990 року на посаді майстра зміни в цеху № 4; з 09 червня 1992 року по 01 квітня 1996 року на посаді майстра зміни в цеху № 3; з 11 листопада 1996 року по 03 лютого 1997 року на посаді начальника цеху № 4.

Відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданої ВАТ «Радикал» № 1943 від 22 грудня 2015 року, позивач працював у ВАТ «Радикал» повний робочий день у вказані періоди. На всіх посадах працював повний робочий день згідно з технологічним регламентом діючого виробництва.

Атестація робочих місць на виробництвах ВАТ «Радикал» підтвердила право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 для майстра зміни та майстра дільниці клеїв цеху №16. У наказі підприємства №502 від 24 жовтня 1994 року затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням робітникам ВАТ «Радикал» за списком№1.

Колегія суддів звертає увага на те, що чинним законодавством України чітко встановлені вимоги щодо встановлення права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Натомість, відповідачем не зазначено будь-яких підстав, які виключають виникнення у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах. Натомість, відповідач посилається на формальні особливості оформлення певних документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність свого рішення та дій та не надано суду належних та допустимих доказів відсутності у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 11.10.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Безименна Н.В.