Справа № 524/1537/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 р.Справа № 524/1537/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.05.2017р. по справі № 524/1537/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

До суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління ПФУ в Полтавській області про зобов'язання вчинити дії.

Посилаючись на підстави та обставини викладені в позові просить суд:

-зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки про додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням) , що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» вих. № 674/43/36/3/01-2015 від 30 грудня 2015 року, виданої Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Полтавській області, починаючи з 07 березня 2016 року.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.05.2017 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 в перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки про додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» вих. № 674/43/36/3/01-2015 від 30 грудня 2015 року, виданої Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Полтавській області, починаючи з 07 березня 2016 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначають, що відповідач не згодне з постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.05.2017 р. по справі № 524/1537/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії з наступних підстав. Зазначають, що судом першої інстанції при винесенні постанови були порушені норми матеріального та процесуального права. Позивачем порушено норми процесуального права, а саме ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Зазначають, що позивачу було відомо про складові пенсійного забезпечення з яких йому призначено пенсії. Даний факт підтверджується: позивач неодноразово звертався з заявами та листами надавалася відповідь про порядок призначення пенсії позивачу, про складові пенсійного забезпечення; підпис позивача на грошовому атестаті (даний факт свідчить, шо позивач визнав грошове заперечення зазначене в грошовому атестаті). Отже, підстави для задоволення позову відсутні, так як пропущено строк звернення до суду. Відповідно до пункту 7 вищезазначеної постанови пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Відповідно до ст. 12-13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" ст. 12): за вислугу 20 років - 50 відсотків, а звільнених у відставку за віком або станом здоров'я - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення; за кожен рік вислуги понад 20 років - 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення. Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України віл 07.11.2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складаєте - з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Згідно з додатком 25 зазначеної постанови матеріальна допомога віднесена до одноразових видів грошового забезпечення. Вказують, що оскільки одноразова грошова допомога при звільненні, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога вирішення соціально - побутових питань є разовими виплатами, та не носять постійний (щомісячний) характер, для їх врахування до грошового забезпечення для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у Головного управління Пенсійного фонду законні підстави відсутні. Робота за сумісництвом не може бути врахована при нарахуванні пенсії, оскільки пенсія призначається згідно ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та враховує грошове забезпечення особи як військовослужбовця Таким чином, вимоги позивача є необґрунтованими, та такою, що не відповідають чинному законодавству. На даний факт суд першої інстанції не звернув увагу, чим порушив норми матеріального права, що призвело до прийняття незаконного та необгрунтованого рішення суду. На підставі вищевикладеного просять постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.05.2017 р. по справі № 524/1537/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії скасувати як незаконну та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не зявився був повідомлений заздалегідь та належним чином.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що 31.07.2015 року ОСОБА_1 звільнився з посади молодшого інспектора СПМО «Титан» за станом здоров'я з призначенням пенсії (наказ № 74 о/с).

06.10.2015 начальник відділу забезпечення соціальних виплат УМВС України в Полтавській області склав подання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та із додатками направив його до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Разом із іншими документами до ПФУ були направлені грошовий атестат від 08.08.2015 та довідка про додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення, видана УДСО при УМВС України в Полтавській області від 05.08.2015 № 9/3-2707. Із поданням про призначення пенсії та іншими документами позивач був ознайомлений.

З 07.11.2015 Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років, при обчисленні якої враховане грошове забезпечення: посадовий оклад - 620,00 грн., підвищення посадового окладу 93,00 грн., оклад за спеціальним званням - 65,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40 відсотків - 272,30 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 1897,29 грн.

У подальшому, позивач звернувся до адміністративного суду, оскільки у довідці про додаткові види грошового забезпечення, виданій Управлінням державної служби охорони при УМВС України в Полтавській області від 05.08.2015 № 9/3-2707, були зазначені не всі види грошового забезпечення, що виплачувалось позивачу.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2015 у справі № 816/4421/15, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано УДСО при УМВС України в Полтавській області видати йому довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за формою встановленого додатку 2 до Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсії та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України,особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, звільненим зі служби та членів їх сімей, затвердженої наказом МВС України від 25.06.2013 № 611, із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, з яких були сплачені внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

На виконання вищевказаного судового рішення, УДСО при УМВС України в Полтавській області видало позивачу довідку від 30.12.2015 за № 674/43/36/3/01-2015, у якій, зокрема, зазначено матеріальну допомогу на оздоровлення, доплату за роботу за сумісництвом, за службу в понаднормовий час та у святкові дні.

06.01.2016 року ОСОБА_1 надав цю довідку до УМВС України в Полтавській області, просив перерахувати грошове забезпечення на її підставі та направити матеріали перерахунку в Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Відповідачем його вимога задоволена не була.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 квітня 2016 року зобов'язано УМВС України в Полтавській області розрахувати розмір грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням) виданої йому Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Полтавській області від 30.12.2015 за № 674/43/36/3/01-2015, та направити довідку та грошовий атестат до Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з поданням про перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії (постанова набрала законної сили).

Управлінням Міністерства внутрішніх справ України направлено до Головного УПФУ в Полтавській області довідку від 30.12.2015 року за № 674/43/36/3/01-2015 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

Відповідачем відмовлено у перерахунку ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що вищевказаною постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 квітня 2016 року не зобов'язано Головне УПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2015 у справі № 816/4421/15 та постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 квітня 2016 року судами встановлено право позивача на перерахунок пенсії з урахуванням грошового забезпечення на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням) виданої йому Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Полтавській області від 30.12.2015 за № 674/43/36/3/01-2015.

Положеннями частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.92р. (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу; надалі Закон № 2262-XII) визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.92р. № 393 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91р. № 2011-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу; надалі Закон № 2011-ХІІ). Вказаний Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Положеннями ч. 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.07р. № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294), до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку.

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.10.2015 р. (справа № 21-2942а15) та від 10.03.2015 року (справа №21-70а15).

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права, як визначено його зміст у Рішенні Конституційного суду України у справі №1-33/2004 від 02.11.2004, - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Сірик проти України» від 31.03.2011 р., «Редакція газети «Правоє дело» та Штекель проти України» від 5.05.2011 р., зазначав, що норма не може вважатися законом до того часу, поки її не буде сформульовано з достатньою точністю для того, щоб надати громадянинові можливість регулювати свою поведінку: він має бути здатен за потреби, за відповідної консультації, передбачати наслідки, які може потягнути за собою його дія, тією мірою, що є розумною за відповідних обставин.

Вказана правова позиція Верховного Суду України також не йде в розріз і з рішенням Конституційного суду України від 13.05.2015 року у справі №1-9/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки вказане рішення Конституційного Суду стосується порядку перерахунку пенсій в зв'язку з встановленням КМУ нової щомісячної додаткової грошової винагороди, а не видів грошового забезпечення, з яких має бути визначений розмір пенсії.

Загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням (далі - соціальне страхування) в Україні визнається система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України. Об'єктом соціального страхування - є страховий ризик та страховий випадок, із настанням яких у застрахованих осіб (членів їх сімей, інших осіб) виникає право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону залежно від видів соціального страхування (пункти 3,6 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Таким чином враховуючи, що позивач, ОСОБА_1, в 2013 - 2015 роках отримував надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням , на які нараховувався та утримувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (довідка а.с.9) указані матеріальні допомоги підлягають врахуванню при обчисленні його пенсії.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача з приводу порушення судом першої інстанції положень ст.99 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 1, 2 ст.99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Судом першої інстанції зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії в межах зазначеного строку з урахуванням дати звернення до суду з позовною заявою (07.03.2017 р.)

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк на звернення до суду відповідно до ст. 99 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів відсутності підстав для не перерахунку розміру пенсії позивачу .

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.05.2017р. по справі № 524/1537/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 17.10.2017 р.