Справа № 206/3936/17(2-а/206/114/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2017 року справа № 206/3936/17(2-а/206/114/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2017 року у справі №206/3936/17(2-а/206/114/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 18 липня 2017 року серії АР №005850 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позову зазначалось про те, що підставами для скасування спірної постанови є її незаконність у звязку із порушенням відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та відсутність доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Суд скасував постанову інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 18 липня 2017 року серії АР №005850 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.121 КУпАП. У задоволенні решти позову судом відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт зазначає, що відповідачем було зупинено автомобіль під керуванням позивача та складено спірну постанову. Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджується відео з нагрудної відеокамери відповідача, який судом першої інстанції не прийнято до уваги.

Розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження на підставі частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою серії АР №005850 від 18 липня 2017 року, прийнятою інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції України лейтенантом поліції ОСОБА_2, до гр.ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.6). Зі змісту спірної постанови вбачається, що 18 липня 2017 року о 14:35 в м. Дніпрі по вул. Симафорній, 27, водій керував транспортним засобом, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, який мав технічні несправності, а саме тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників, а також сумарний люфт у рульовому керуванні перевищував 10 (11,25), чим порушив вимоги п.6.8.5. ДСТУ 3649:2010, п.31.4.2 «а» Правил дорожнього руху. Вимірювання проведено приладом, яке має свідоцтво про повірку №08-0/8372-1 від 26.05.2017 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відсутність яких виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за вимогами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (частина 1 статі 70 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи (частина 1 статі 80 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, здійснивши аналіз наведених вище положень Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправною спірної постанови, оскільки принцип презумпції винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази (стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 2 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Так, стаття 33 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов'язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством. Відповідно до пункту 6.8.5. ДСТУ 3649-2010 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

З наданого відповідачем, як субєктом владних повноважень, на виконання приписів частини 4 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відеозапису з відеореєстратора, який використовується на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», вбачається обізнаність позивача про наявність тріщини на вітровому склі зоні роботи склоочисників у звязку з чим він просив надати тиждень на усунення виявленого технічного пошкодження, що в свою чергу не виключає вини позивача.

Щодо порушення п.31.4.2 «а» Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 3.4 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: пункт 31.4.2. «а», якщо сумарний люфт у рульовому керуванні перевищує граничне значення 10.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження викладених у спірній постанові обставин перевищення сумарного люфту у рульовому керуванні (11,25) транспортного засобу позивача. Відсутній відеозапис перевірки сумарності люфту інспектором Яворським І.К. із застосуванням спеціального приладу.

Крім того, з відеозапису вбачається, що інспектором Яворським І.К. були розяснені та права та обовязки позивачу, а також зазначено, що ним виноситься постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, який перебуває у технічній несправності внаслідок тріщини на вітровому склі в зоні склоочисників.

Зважаючи на те, що наявними у справі належними та допустимими доказами підтверджується обставина скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 121 КУпАП, колегія суддів вважає правомірною спірну постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відсутність доказів на підтвердження перевищення сумарного люфту у рульовому керуванні транспортного засобу, яким керував позивач, не впливають, на думку колегії суддів, на правильність визначення адміністративного стягнення за частиною 2 статті 121 КУпАП, санкція якої не передбачає альтернативного виду покарання.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2017 року у справі №206/3936/17(2-а/206/114/17) - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити

Постанова суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук