Справа № 815/1309/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/1309/17

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Крусяна А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Вишневської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А :

03 березня 2017 року публічне акціонерне товариство «Одеський нафтопереробний завод» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 2160 «Про проведення документальної невиїзної перевірки» від 15.12.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ про проведення перевірки ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» отримало після початку перевірки. Крім того, перевірка проводилась на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси, яка була прийнята в межах кримінального провадження, однак в подальшому скасована в апеляційному порядку.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що оскаржуваний наказ про проведення перевірки виданий на підставі чинної на момент його видачі ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 30.11.2016. Крім того, за наслідками видання такого наказу ГУ ДФС в Одеській області в період з 21.12.2016 по 04.01.2017 проведена документальна невиїзна перевірка ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України за період 01.01.2011 по 31.12.2014 р. За результатами перевірки були виявлені порушення та 10.01.2017 складений акт №3/15-32-14-05-11/00152282, тобто наказ був реалізований.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

30 листопада 2016 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року в рамках кримінального провадження №0000042 призначено документальну невиїзну перевірку дотримання вимог митного законодавства України ПАТ «Одеський НПЗ» () за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 рік. Виконання даної ухвали доручено фахівцям ГУ ДФС в Одеській області.

15 грудня 2016 року відповідно до вимог частини 10 статті 346, пункту 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-ІV, на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 про призначення перевірки, в рамках кримінального провадження №0000042 від 27.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5. ст.191, ч.2 ст.366 КК України, дотримання вимог митного законодавства України, з урахуванням доповідної записки в.о.заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Білоус М.А від 14.12.2016 №30/11/15-32-14-05-05, відповідачем оформлено наказ «Про проведення документальної невиїзної перевірки ПАТ «Одеський НПЗ» (код ЄДРПОУ 152282). Відповідно до п.2 наказу документальна невиїзна перевірка ПАТ «Одеський НПЗ» (код ЄДРПОУ 152282) за період діяльності з 01.01.2011 по 31.12.2014 мала бути проведена з 21.12.2016 по 04.01.2017.

На підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 15.12.2016 року № 2160 фахівцями ГУ ДФС в Одеській області в період з 21.12.2016 по 04.01.2017 проведена документальна невиїзна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України ПАТ «Одеський НПЗ» за період з 01.01.2011 по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки 10.01.2017 року складено акт №3/15-32-14-05-11/00152282.

13 лютого 2017 року позивач звернувся до ГУ ДФС в Одеській області з запереченнями до акту ГУ ДФС в Одеській області від 10.01.2017 року №№3/15-32-14-05-11/00152282 «Про результати документальної невиїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України ПАТ «Одеський НПЗ» за період з 01.01.2011 по 31.12.2014».

Листом від 15.02.2017 року №861/10/15-32-14-05-07 відповідачем надано відповідь на письмові заперечення позивача, відповідно до якої зазначено, що висновки акту перевірки від 10.01.2017 року №3/15-32-14-05-11/00152282 є такими, що відповідають вимогам діючого законодавства.

17 лютого 2017 року ухвалою апеляційного суду Одеської області скасовано ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчої групи СУ ГУ НП в Одеській області Жарікова Д.О. по кримінальному провадженню №0000042 та призначена документальна невиїзна перевірка дотримання вимог митного законодавства України ПАТ «Одеський НПЗ» () за період 01.01.2011 по 31.12.2014 року, постановлено нову ухвалу, якою провадження по справі за вказаним клопотанням слідчого закрито, повернуто клопотання органу досудового розслідування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС в Одеській області від 15.12.2016 року №2160.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно із пунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

- отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону; (підпункт 78.1.11.).

Відповідно до частини третьої статті 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи.

За визначенням пункту 34-1 частини першої статті 4 МК України органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до ст.351 Митного кодексу України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Стаття 346 Митного кодексу України встановлює підстави і порядок проведення органами доходів і зборів документальних виїзних перевірок. У частині 10 цієї статті зазначено, що встановлені цією статтею строки, підстави та порядок проведення документальних виїзних перевірок підприємств не поширюються на перевірки, що проводяться за заявою самого підприємства, уповноважених економічних операторів (у тому числі на підприємствах, які звернулися для отримання такого статусу), а також на перевірки, що проводяться відповідно до кримінального процесуального закону або у процесі провадження в адміністративній справі про порушення митних правил стосовно посадової особи цього підприємства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що отримання органом доходів і зборів судового рішення про проведення перевірки, яке в силу ст.129-1 Конституції України є обов'язковим до виконання на всій території України, є законною підставою для прийняття наказу про проведення перевірки.

Вірним є висновок суду першої інстанції, що відповідач, прийнявши 15.12.2016 наказ № 2160 на підставі ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 30.11.2016, виконав імперативний обов'язок щодо призначення перевірки.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не врахована відсутність у ст.351 Митного кодексу України обов'язку органу доходів і зборів призначити документальну позапланову невиїзну перевірку на підставі відповідного судового рішення, судова колегія вважає неспроможними, оскільки такий обов'язок визначений п.78.1 ст.78 ПК України. Судова колегія звертає увагу, що відповідно до п.5.2 ст.5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

ПАТ "НПЗ" не оскаржує порядок та підстави призначення податкової перевірки, а лише зазначає, що в подальшому ухвала Приморського районного суду м.Одеси від 30.11.2016 (справа № 522/21932/16) була оскаржена в апеляційному порядку та 17.02.2017 скасована з прийняттям нової ухвали про закриття провадження у справі та повернення клопотання про призначення експертизи органу досудового розслідування.

Судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що сам факт скасування ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 30.11.2016 після фактичного проведення перевірки не є підставою для скасування наказу Головного управління ДФС в Одеській області № 2160 від 15.12.2016.

Оцінюючи дії ГУ ДФС в Одеській області при прийнятті оскаржуваного наказу, як законні та обґрунтовані, суд вірно зазначив, що станом на час прийняття наказу були відсутні будь-які підстави, яки б перешкоджали виконанню судового рішення щодо призначення перевірки. Судом також вірно враховано, що ухвала слідчого судді про призначення перевірки не підлягає апеляційному оскарженню, тому у податкового органу були відсутні підстави для відкладення вирішення питання про призначення перевірки.

Доводи апелянта, що наказ про проведення перевірки отриманий підприємством після початку її проведення, що призвело до неповного з'ясування обставин та складання невірних висновків акту перевірки, судова колегія вважає такими, що не спростовують висновків суду.

Судова колегія вважає, що недотримання податковим органом строку вручення наказу про проведення перевірки не спростовує законність його прийняття. Недотримання порядку вручення наказу про проведення перевірки відповідно до п.77.4 ст.78 ПК України пов'язано лише з правом на її проведення. Тому вказані порушення мають бути предметом дослідження при розгляді спору щодо оскарження дій ГУ ДФС в Одеській області при проведенні перевірки, який є окремим предметом позову.

Оскільки позивачем не оскаржуються підстави для проведення перевірки, недоречним є посилання апелянта на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 09.02.2016 № 21-5864а15 та від 27.01.2015 № 21-424а14, відповідно до якого невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК щодо умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення по суті спору з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян