Справа № 813/2176/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року № 813/2176/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

судді Гулика А.Г.,

судді Гулкевич І.З.,

за участю секретаря судового засіданння Магиревич Ю.Д.,

представника позивача Грицина Я.М.,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про:

-визнання протиправними дій Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо винесення рішення про скасування від 31.05.2017 року №15-н/пз та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 31.05.2017 року №15-н/пз;

-скасування рішення про скасування від 31.05.2017 року №15-н/пз;

-скасування припису про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 31.05.2017 року №15-н/пз.

22.06.2017 року позивачем через канцелярію суду подано клопотання про забезпечення адміністративного позову в спосіб:

-зупинення дії рішення про скасування від 31.05.2017 року №15-н/пз та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 31.05.2017 року №15-н/пз, винесених головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області;

-заборонити Державній архітектурно-будівельної інспекції України здійснювати заходи державного архітектурно-будівельного нагляду щодо Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові з питань здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою судді від 16.06.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням, прийнятим головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 31.05.2017 року № 15-н/пз, яким скасовані акти індивідуальної дії, складені посадовими особами Інспекції ДАБК у м. Львові за результатами перевірки, проведеної 22.03.2017 року винесене з формальних підстав на підставі гіпотетичних припущень.

На заперечення позовних вимог відповідачем було подано до суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначено, що роботи з «влаштування» фундаменту не являються будівельними роботами та не вимагають наявності документів про право на виконання будівельних робіт. Вважають, що акти, скасовані рішенням, прийнятим головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 31.05.2017р. № 15-н/пз, прийняті з порушенням вимог містобудівного законодавства, а посадові особи Департаменту ДАБІ у Львівській області діяли у суворій відповідності до вимог законодавства України.

Представником третьої особи було подано до суду письмові заперечення на позовну заяву, в якому вказано, що споруда по вул. АДРЕСА_1 є тимчасовою спорудою, зведеною відповідно до вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та не потребує отримання дозвільних документів на будівництво та не є об'єктом містобудування. На підтвердження обставин, викладених в запереченні, було також долучено Технічні висновки про проведення обстеження 4-х зблокованих тимчасових споруд (павільйонів) на вул. АДРЕСА_1 виготовлені на замовлення ОСОБА_4 Львівським філіалом Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечила та просила у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Відповідач в судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення судової кореспонденції.

Суд вважає, що відповідач належним чином, в силу приписів ст.ст. 33-35 КАС України, повідомлений про час та місце розгляду справи і справу можливо розглядати за його відсутності на підставі поданих заперечень на позовну заяву та наявних у справі доказів, відповідно до ст.71 КАС України.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року № 698. Згідно із п. 21 даного Порядку, документальною вважається перевірка, яка проводиться на підставі та з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти даних та відповідності вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності документів і матеріалів об'єктів нагляду, складених під час виконання ними своїх повноважень.

31 липня 2017 року Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Горохом Н.С. із залученням начальника інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Чопка В.С. відповідно до наказу від 22 травня 2017 року №780 та на підставі довідки про результат документальної перевірки від 17 травня 2017 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові.

За результатами перевірки встановлено, що на підставі звернення ФОП ОСОБА_4 стосовно дій посадових осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контроль у м. Львові при проведенні перевірки об'єкта будівництва за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 117, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області було скеровано вимогу № 1013-6/2111-17 від 11 квітня 2017 року щодо надання інформації та належним чином засвідчених копій документів, складених за результатами здійснення відповідних заходів контролю щодо об'єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1

На виконання вимоги головного інспектора будівельного нагляду, Інспекцією були надані завірені копії документів про вжиті заходи державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1

У ході здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи Шестаком Олегом Володимировичем 22 березня 2017 року було здійснено позапланову перевірку та встановлено, що будівництво одноповерхової споруди проведено ФОП ОСОБА_4 з влаштуванням бетонного фундаменту, що свідчить про проведення будівельних робіт без дозвільних документів, які дають право на виконання будівельних робіт. За результатами здійснення заходів контролю, посадовою особою Інспекції складено акт перевірки від 22.03.2017 року, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.03.2017 року, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 22.03.2017 року. 29.03.2017 року винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №0006-вих-1592/41.

У ході здійснення позапланової перевірки вищезазначених документів у відповідності до Порядку № 698, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, були встановлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Вирішуючи спір та виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності регулює Конституція України, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та інші нормативно - правові акти.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014 року «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», Державна архітектурно-будівельна інспекція України здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності та у визначених законодавством випадках проводить перевірки відповідності підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються під час будівництва об'єктів, вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням.

Згідно ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до п. 3 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 698 від 19.08.2015 року, основними завданнями нагляду є, зокрема, скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об'єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів. Пунктом 5 даного Порядку визначено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право видавати обов'язкові до виконання об'єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Як вбачається із рішення №15-н/пз від 31 травня 2017 року, в акті перевірки від 22.03.2017 року, протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.03.2017 року та в постанові про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.03.2017 року відсутня інформація, будь-які документи чи розрахунки категорії складності, які б слугували для віднесення об'єкту перевірки до ІІ категорії складності.

Наведене виступає порушенням п.7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року № 557 (в редакції чинній станом на час проведення перевірки), яким встановлено, що під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) та на об'єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, категорія складності таких об'єктів визначається органами державного архітектурно-будівельного контролю, зазначеними у статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та/або експертною організацією чи експертом, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат.

З матеріалів справи вбачається, що в документах, складених Позивачем в результаті проведення перевірки, зафіксовано проведення будівельних робіт з влаштуванням бетонного фундаменту, однак не доведено факту порушення вимог містобудівного законодавства в частині виконання будівельних робіт з будівництва фундаменту, оскільки в даних документах відсутня інформація, що слугувала підставою для віднесення тимчасової споруди до об'єкту будівництва та щодо розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів.

Зокрема, як передбачено пп.9 та пп.11 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, зокрема, вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, а також здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото, аудіо- та відеотехніки.

Відтак, колегія суддів погоджується із доводами Відповідача та третьої особи на стороні Відповідача щодо того, що посадові особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові виключно шляхом проведення візуального огляду безпідставно встановити наявність фундаменту та віднесли тимчасову споруду до капітальних споруд, які потребують отримання дозвільних документів на будівництво.

Частиною 4 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Нормативно-правовим документом, який регулює розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244.

Згідно п. 1.3 Порядку № 244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Підставою для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є паспорт прив'язки ТС. Замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

Пунктом 2.4. Порядку № 244 визначено, що відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, зведення тимчасової споруди по вул. В.Великого, 117 у м. Львові було здійснене ОСОБА_4 на підставі паспорту прив'язки, виданого Управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради 22 жовтня 2015 року на підставі рішення виконавчого комітету від 16.03.2015 року №219 з врахуванням ухвал Львівської міської ради від 23.04.2015 року №4526, 4527 та додаткової угоди від 07.10.2015 року №Ф-2843 до договору оренди земельної ділянки від 09.11.2009 року Ф-1414 із змінами від 01.07.2015 року №2714. Паспорт прив'язки був виданий на підставі долученого проекту ескізів фасадів тимчасових споруд, який був поданий при отриманні паспорту та є його невід'ємною частиною. В даному проекті визначено що, основу конструкції становить металевий профіль С 10 на бетонній плиті.

Суд зазначає, що здійснене третьою особою встановлення тимчасової споруди регулюються виключно положеннями ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Фізичною особою-підприємцем було отримано необхідний пакет документів, що передбачений Порядком № 244, необхідних для прийняття рішення під розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, укладено договір оренди землі та виконано вимоги паспорту прив'язки.

На думку третьої особи, зведення тимчасової споруди відповідно до погодженого паспорту прив'язки та проекту ескізів фасадів тимчасових споруд дає підстави вважати протиправними та незаконними документи, складені Позивачем в результаті проведення перевірки, оскільки споруда по вул. АДРЕСА_1 стосовно якої проводилася перевірка дотримання вимог містобудівного законодавства, не є капітальною будівлею, а тимчасовою, а отже для проведення робіт з її зведення може здійснюватися без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами Відповідача, що роботи з влаштування фундаменту не являються будівельними роботами та не вимагають наявності документів про право на виконання будівельних робіт, з наступних підстав.

Відповідно до п.1.3 Порядку № 244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно п.3.2 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» визначено, що будівля - це різновид споруди, що складається з несучих та огороджувальних або сполучених (несучо-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для життєдіяльності людей та виробництва продукції.

Аргументи позивача про те, що позивачем побудовано стрічкові фундаменти спростовуються вищенаведеними фактичними даними та технічними висновками експерта. У ході розгляду справи судом з'ясовано, що глибина залягання основи павільйону по вул. В.Великого, 117 у м. Львові не відповідає нормативам щодо встановлення фундаментів, прийнятим у Львівській області, відтак дана бетонна основа не може розглядатись як фундамент.

Наведене вбачається із технічних висновків про проведення обстеження 4-х зблокованих тимчасових споруд (павільйонів) на вул. АДРЕСА_1 виготовлених на замовлення ОСОБА_4, Львівським філіалом Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ». Відповідно до обстеження, об'єктом виступають чотири зблоковані тимчасові споруди (павільйони), які відносяться до малих архітектурних форм та розміщені за єдиним паспортом прив'язки. Конструкція павільйонів - збірно-розбірний металевий каркас, обшитий сандвіч-панелями по бетонній підготовці, виконаний згідно ескізу фасадів ПП «Універсал-проект». Павільйони передбачено на похилому рельєфі, для вирівнювання основи влаштовується вирівнюючи бетонна підготовка. Як встановлено при проведенні обстеження, по ґрунту влаштована бетонна підготовка, заглиблена в землю на 10 см. Бетонна підготовка з заглибленням 10 см не може розглядатись як фундамент, оскільки згідно із п. 7.5.1 ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення» - глибина закладання фундаментів приймається з урахуванням глибини сезонного промерзання ґрунтів, що відповідно до наведених у Технічних висновках розрахунків, для Львівської області становить 0,8м. В даному випадку, глибина закладання бетонної підготовки значно меша нормативної глибини промерзання ґрунту і не є фундаментом, оскільки товщина вирівнювальної бетонної основи змінна у відповідності до ухилу рельєфу і становить 100-200мм.

Суд погоджується з висновками сертифікованих експертів, що зблоковані тимчасові споруди на вул. В.Великого, 117 не капітальна споруда, а встановлена тимчасова одноповерхова споруда, виготовлена з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту на бетонній підготовці і являються малими архітектурними формами. Бетонна підготовка з заглибленням 10см не може розглядатись як фундамент, оскільки згідно п. 7.5.1 ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд Основні положення» - глибина закладання фундаментів приймається з урахуванням глибини сезонного промерзання ґрунтів.

Таким чином, у ході розгляду справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_4 зведена не капітальна споруда, як зазначено позивачем у документах, складених на підставі проведеної 22 березня 2017 року перевірки, а тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності, яка виготовлена з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, встановлена тимчасово, без улаштування фундаменту.

При цьому, будь-яких доказів, які б свідчили про проведення замірів чи вимірювання глибини залягання фундаментів, фото- чи відеофіксації, встановлення ухилу рельєфу чи розкриття окремих елементів споруди, які були уповноважені провести інспектори при проведенні перевірки, суду не надано.

Підсумовуючи вказане, колегія суддів дійшла висновку, що при складанні оскаржуваних рішень, відповідач діяв виключно в межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, відтак, в суду немає жодних підстав для визнання протиправними дій та скасування оскаржуваного рішення та припису.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення суб'єкта владних повноважень, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, перевіряє чи вчинено воно: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення ст.2 КАС України головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Горохом Н.С. при винесенні рішення були дотримані, що, в свою чергу, вказує на безпідставність позовних вимог щодо визнання протиправними дій та скасування рішень відповідача.

За наслідками розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, надані всі докази в обґрунтування правомірності винесених рішень, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-71, 72, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Сакалош В.М.

Суддя Гулик А.Г.

Суддя Гулкевич І.З.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 жовтня 2017 року.