Справа № 810/3259/16
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3259/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г.; Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Троян Н.М.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Національної поліції України, Атестаційної комісії Національної поліції України, Департаменту захисту економіки НП України, 3-тя особа: Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про визнання незаконними та скасування атестаційного листа, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національної поліції України, Атестаційної комісії Національної поліції України, Департаменту захисту економіки НП України, 3-тя особа: Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про визнання незаконними та скасування атестаційного листа, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року залишено позовну заяву без руху.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачами подано апеляційну скаргу, в якій просив дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року відкрито та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 серпня 2017 року об 12 год. 25 хв.

У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Положеннями ч. 3 ст. 49 КАС України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема: заявляти клопотання і відводи; давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення; подавати докази, брати участь у дослідженні доказів; висловлювати свою думку з питань, які виникають під час розгляду справи, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам; подавати заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

З метою дотримання процесуальних строків розгляду справи та з метою забезпечення апеляційного розгляду справи необхідно провести певні дії, а розгляд даної справи може перевищувати межі строку, встановленого для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Національної поліції України, Атестаційної комісії Національної поліції України, Департаменту захисту економіки НП України, 3-тя особа: Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про визнання незаконними та скасування атестаційного листа, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність зупинення апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року було зупинено апеляційне провадження у справі за розглядом вищевказаної апеляційної скарги до 05 жовтня 2017 року до 10 год. 50 хв.

Відповідно до частини 5 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справі поновлюється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або за ініціативою суду, якщо відпадуть обставини, які були підставою для зупинення провадження.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів протокольною ухвалою постановила, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Національної поліції України, Атестаційної комісії Національної поліції України, Департаменту захисту економіки НП України, 3-тя особа: Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про визнання незаконними та скасування атестаційного листа, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, поновити та призначити до розгляду у судовому засіданні на 05 жовтня 2017 року о 10 год. 50 хв.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Залишаючи позовну заяву без руху суддя суду першої інстанції виходив з положень частин 2 і 3 ст.99 КАС України, а саме позивачем порушено строки звернення до суду.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивач зазначає, що наказом голови Національної поліції України №569 о/с від 05.08.2016 ОСОБА_3 через службову невідповідність, у відповідності до п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» 19.08.2016 звільнено зі служби в поліції.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим додатковим пояснення та запереченням сторони по справі, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без руху суд першої інстанції мотивував тим, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, а також через ненадання письмового обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду щодо оскаржуваного наказу про звільнення від 05.08.2016 № 569 о/с, та клопотання про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим адміністративним позовом, якщо такий строк було пропущено з поважних причин, а також докази отримання 06.09.2016 позивачем ухвали суду від 31.08.2016, а також належним чином засвідчених документів які були направлені до суду на виконання ухвали суду від 31.08.2016 р.

Згідно норм КАС України однією з умов прийняття позову до провадження адміністративного суду є додержання порядку реалізації права на пред'явлення адміністративного позову.

У разі, коли позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, суддя постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Строк для усунення недоліків належить до процесуальних строків, тривалість та межі яких визначає суд. При цьому суд має врахувати обставини справи та зміст конкретної процесуальної дії. Строк для усунення недоліків може бути продовжений. Суддя невідкладно повідомляє особу, що звернулася із позовною заявою, про прийняття ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надіслання їй копії цієї ухвали

В основному підставами для залишення позовної заяви без руху була невідповідність позовних заяв вимогам, викладеним в ст.106 КАС України, а саме: щодо змісту позовної заяви, те, до кого пред'явлений позов, що саме вимагає позивач (предмет позову), обставини, на яких ґрунтується вимога (підстава позову), зазначення доказів, що підтверджують обставини, наявність підстав для звільнення від доказування.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 12.10.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

30.10.2016 року на адресу ОСОБА_3 надійшла ухвала від 13.10.2016 року про залишення позовної заяви без руху.

Серед встановлених у позовній заяві недоліків в мотивувальній частині ухвали від 13.10.2016 року вказано на те, що зі змісту позовної заяви та додатків до неї вбачається, що оскаржуваний наказ винесено 05.08.2016, при цьому відомостей щодо дати ознайомлення з ним та дати його отримання позивачем у позовній заяві не наведено.

Крім того, у наданій заявником копії цього наказу підпис заявника про ознайомлення з ним відсутній. Відтак, з цих документів не вбачається, коли саме заявник ознайомлений з наказом і чи дотримано заявником місячний строк звернення до суду для його оскарження, оскільки цю позовну заяву подано до суду 12 жовтня 2016 р.

На думку суду першої подана позовна заява та долучені до неї документи не містили відомостей про поважність причин пропуску строку звернення до суду і не дають можливості встановити, чи є підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки відсутні відомості про ознайомлення позивачем з оскаржуваним наказом про звільнення.

На виконання ухвали від 13.10.2016 року та у строк, визначений судом, ОСОБА_3 направив до суду позовну заяву і документи з усуненням всіх вказаних недоліків.

09 листопада 2016 року суддя виніс ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду.

Та в мотивувальній частині ухвали від 09.11.206 року зазначив, що ухвалою від 13 жовтня 2016 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 07 листопада 2016 року.

08.11.2016 року вимоги ухвали від 13.10.2016 року були виконані позивачем.

Також в ухвалі від 09.11.2016 року зазначено, що даний позов підсудний Київському окружному адміністративному суду та поданий з додержанням вимог статей 104-106 Кодексу адміністративного судочинства України, перешкоди для відкриття провадження в адміністративній справі. що передбачені статтями 108 - 109 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалою від 09.11.2016 року судом першої інстанції вже встановлено відповідність позовної заяви ОСОБА_3 вимогам ст. 106 КАС України та призначив справу до розгляду. Зміст позовної заяви, додані до неї документи з того часу не змінювались.

В подальшому, під час судового розгляду даної адміністративної справи Київський окружний адміністративний суд, виніс ухвалу від 31 січня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду через пропущений без поважних причин місячний строк звернення до суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2017 року ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року скасувати, а справу направлено для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Згідно мотивувальної частини ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2017 року висновки судів попередніх інстанцій про зловживання позивачем своїм правом звернення до суду у зв'язку з одночасним поданням декількох позовних заяв не відповідають дійсності, оскільки вдруге ОСОБА_3 звернувся до суду 12 жовтня 2016 року вже після повернення його первинного позову згідно ухвали судді від 30 вересня 2016 року, в порядку реалізації права, наданого йому частиною 6 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів ВАС України дійшла висновку, що у даному випадку позивач строк звернення до суду не пропустив, оскільки повторно звернувся до суду в межах розумного строку на наступний день після того, як дізнався про існування відповідного судового рішення та з дотриманням порядку, встановленого законодавством для подачі позовних заяв.

Ураховуючи наведене, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для залишення цього позову без розгляду не ґрунтується на дотриманні положень норм процесуального права, а відтак оскаржувані ухвали не відповідають вимогам процесуального законодавства щодо законності та обґрунтованості та підлягають скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином обставини дотримання ОСОБА_3 вимог КАС України, щодо строків звернення до суду, вже було об'єктом судового розгляду. Колегія ВАС України прийняла судове рішення, яке набрало законної сили, про подачу позовної заяви ОСОБА_3 в межах строків звернення до суду і з дотриманням порядку встановленого законодавством для подачі позовних заяв.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведеними нормами КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

При застосуванні цих процесуальних норм судам варто враховувати, що правове значення преюдиційних обставин, які передбачені частиною першою статті 72 КАС України, відрізняється від такого для обставин, що визначені частиною четвертою цієї ж статті.

Так, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною першою статті 72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Отже, за змістом частини першої статті 72 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Водночас особливістю преюдиційних обставин, передбачених частиною четвертою статті 72 КАС України, є їх обов'язковість для суду, що розглядає справу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в не в повній мірі досліджено всі обставини справи у зв'язку із чим суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку в щодо повторного залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 156, 160, 167, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задоволити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

(Повний текст виготовлено - 10 жовтня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Троян Н.М.