Справа № 405/2222/17
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/2222/17
Провадження №2-а/405/78/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі - Береді Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кропивницький департаменту патрульної поліції Головного управління поліції України в Кіровоградській області, старшого інспектора ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенанта поліції Бурянського А.С. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в м. Кропивницький департаменту патрульної поліції Головного управління поліції України в Кіровоградській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 328189 від 18.04.2017 року, а дану справу закрити, зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що 18.04.2017 року відносно нього (позивача) старшим інспектором ВМ НЗ УПП у м.Кропивницькому ДПП Бурянським Л.Г. було винесено постанову серії АР №328189 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яке полягало в тому, що нібито він (позивач), керуючи транспортним засобом Деу ланос, номерний знак НОМЕР_1, 18.04.2017 року близько 11.00 год. в м.Кропивницькому по вул.Велика Перспективна, 41 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4.6 ПДР України, тим самим скоїв адмінітративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, з якою він (позивач) не згоден, вважає, що Правил дорожнього руху України він не порушував, оскільки на момент здійснення зупинки за кермом автомобіля перебував його син, який здійснив зупинку та разом з його (позивача) дружиною пішли до аптеки, а він, тим часом, лише пересів на місце водія, чекаючи дружину та сина, з метою скорочення часу та одразу після їх повернення продожити рух далі.

Також позивач зазначив, що старшим інспектором ВМ НЗ УПП у м.Кропивницькому ДПП Бурянським Л.Г. йому не було роз'яснено його процесуальні права, визначені ст.268 КУпАП, позбавлено також права на правову допомогу, в постанові не вірно зазначена його адреса реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1, в той час як фактичне місце проживання на час винесення постанови за адресою АДРЕСА_3

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.10.2017 року залучено до участі в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кропивницький департаменту патрульної поліції Головного управління поліції України в Кіровоградській області про скасування постанови, в якості в якості другого відповідача старшого інспектора ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенанта поліції Бурянського А.С.

Позивач під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Також зазначив, що він не керував транспортним засобом, так як транспортним засобом керував його син, який разом з його (позивача) дружиною, пішли до аптеки, а він, в свою чергу, щоб скоротити час, пересів на місце сидіння водія, і чекав дружину та сина. Також вказав, що знаку 3.34 «Зупинку заборонено» на даній ділянці дороги, враховуючи, що там знаходиться пішохідний перехід, - майже не видно.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м. Кропивницький департаменту патрульної поліції Головного управління поліції України в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, причини не явки суу не відомі, заяви, клопотання, заперечення на адресу суду не надходили.

Відповідач старший інспектор ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенанта поліції Бурянський А.С. позов не визнав, вважаючи позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними, просив відмовити позивачу в задоволенні позову з тих підстав, що останнім не надано суду необхідних належних та допустимих доказів, якими позивач мотивує обставини, викладені в позові. Також зазначив, що 18.04.2017 року при здійсненні патрулювання екіпажем Фактора «0015» у складі нього (старшого інспектора ВМ НЗ батальйонуУПП в м. Кропивницький ДПП лейтенанта поліції Бурянського А.С.), інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Кропивницькому лейтенанта поліції ОСОБА_5, об 11 год. 00 хв. було візуально зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1 в м. Кропивницький, на вул. Велика Перспективна, 41 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 д.1 «Зупинку заборонено», чим порушив п.п.8.4в ПДР України, тим самимскоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, зазначив, що позивач стверджує про те, що керував транспортним засобом автомобілем DAEWOOLANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 не він, а його син, однак зазначені твердження позивача не відповідають дійсності, що також підтверджується відео, яке в порядку сь.251 КУпАП є доказом по справі, та з якого чітко видно, що водієм був саме ОСОБА_1, більш того, про факт керування вищезазначеним транспортним засобом за зупинку в зоні дії знаку 3.34 (Зупинка заборонена) позивач неодноразово вказував при спілкуванні з працівником поліції.

Також зазначив, що твердження позивача, що у постанові не вірно зазначена адреса його (позивача) проживання, а саме: АДРЕСА_2, не вірні, однак в поясненні, яке позивачем було написано власноруч, яке було долучено до постанови, позивачем особисто зазначена адреса місця проживання АДРЕСА_4, тим самим, при складанні постанови працівником поліції було вказано саме ту адресу місця проживання, яка повідомлена особисто позивачем.

З огляду на викладене відповідачстарший інспектор ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенанта поліції Бурянський А.С.зазначив, що позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, не зробив жодних посилань та не надав жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його (позивача) діях порушень Правил дорожнього руху України, з чого можна було б зробити висновок про те, що його (відповідача) дії як інспектора поліції в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірними, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була складена з порушенням норм чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення проти позову відповідача старший інспектор ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенанта поліції Бурянський А.С., дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.04.2017 року старшим інспектором ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенантом поліції Бурянським А.С.відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягненняпо справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі сепрії АР №328189, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанова мотивована тим, що 18.04.2017 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1., в м. Кропивницький по вул. Велика Перспективна, 41, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4 (в) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Правомірність винесеної суб'єктом владних повноважень - старшим інспектором ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенантом поліції Бурянським А.С.постанови серії АР №328189 від 18.04.2017 року оскаржується позивачем.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно з п.8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.4 (в) ПДР України заборонні знаки - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з п. 3.34 Правил дорожнього руху України, дорожній знак "Зупинку заборонено", відноситься до заборонних знаків, за яким забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Не поширюється дія зазначеного знака: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; та за наявності під ним таблички на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком "Інвалід".

Крім того, зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Частина 1 ст. 122 КУпАП, серед інших порушень ПДР України, передбачає адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Звертаючись до суду з позовом позивач на обгрунтування позовних вимог (підстав) позову зазначив, що Правил дорожнього руху України він не порушував, транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, він не керував, на момент здійснення зупинки за кермом автомобіля перебував його син, який здійснив зупинку та разом з його (позивача) дружиною пішов до аптеки, а він (позивач) тим часом, лише пересів на місце водія, чекаючи дружину та сина, з метою скорочення часу та одразу після їх повернення продовжити рух далі.

В свою чергу, відповідачем старшим інспектором ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП Бурянським А.С. на спростування зазначених вище доводів позивача надано відеофіксацію правопорушення з нагрудної відеокамери працівника поліції, що відповідно до ст.251 КУпАП є доказом по справі, та який визнається судом як належний доказ.

При цьому, з дослідженого в судовому засіданні з участю сторін відеозапису з місця вчинення адміністративного правопорушення від 18.04.2017 року, чітко вбачається, що автомобіль DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, стояв в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а також встановлено, що за кермом зазначеного транспортного засобу на водійському сидінні знаходився саме позивач, якому працівник поліції повідомив про те, що він порушив вимоги ПДР України, зупинивши транспортний засіб в зоні дії дорожнього знаку 3.34, за яким зупинка та стоянка заборонені, на наявність знаку звернута увага водія ОСОБА_1 інспектором поліції, крім того, позивач ОСОБА_6 фактично визнавав порушення ПДР України, зазначаючи, що виїжджаючи з вул.Гоголя на вул.Велика Песпективна в м.Кропивницькому, дорожнього знаку 3.34 він не помітив і його не видно, просив надати йому можливість переїхати на стоянку.

Крім того, з переглянутого судом відеозапису, судом відзначається, що позивач у спілкуванні з працівником поліції, жодного разу не повідомляв працівнику поліції, про те, що автомобілем керував не він, а його син, який, зупинивши автомобіль, - пішов до аптеки.

З огляду на викладене вище, зазначені доводи позивача є безпідставними, та розцінюються судом як такі, що надаються позиваем з метою уникнення відповідальності.

Таким чином, оскільки дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» був встановлений на тому боці дороги, де стояв транспортний засіб автомобіль DAEWOOLANOS, номерний знак НОМЕР_1, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7, та право користування яким має, в т.ч. позивач ОСОБА_1, тобто зупинка здійснена в зоні дії знаку «Зупинку заборонено», тим самим позивач порушив п.3.34 ПДР, а отже у відповідача старшого інспектора ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенанта поліції Бурянського А.С. були всі підстави для прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення ПДР України в межах санкції ст.122 КУпАП України.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, исновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.72 КАС України а вдміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свогорішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладене вище, оінивши докази, які є у справі в порядку ст.86 КАС України, суд приходить до висновку, що відповідачем старшим інспектором ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП Бурянським А.С. доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.04.2017 року, відносно позивача ОСОБА_1, більш того, під час судового розгляду справи судом не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП, крім того, відповідач старший інспектор ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП Бурянський А.С. діяв в межах своїх повноважень, постанова винесена в межах компетенції та на підставі діючих норм КУпАП, є законною та обґрунтованою, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, стягнення накладено в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Таким чином, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні належні правові підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п.3.34 ПДР України, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., тобто в межах ч.1 ст.122 КУпАП.

Стосовно вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Статтею 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

В даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведені вище норми законодавства, суд вважає, що повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

На підставі ст.94 КАС України судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кропивницький департаменту патрульної поліції Головного управління поліції України в Кіровоградській області, старшого інспектора ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенанта поліції Бурянського А.С. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 328189 від 18.04.2017 року, винесену старшим інспектором ВМ НЗ УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенантом поліції Бурянським А.С., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп., - відмовити.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова