Справа № 426/8048/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Половинка В.О.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року справа №426/8048/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гайдара А.В., Васильєвої І.А.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 29 червня 2017 року у справі № 426/8048/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації (далі УСЗН Сватівської РДА), в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просила:

визнати протиправним та скасувати рішення УСЗН Сватівської РДА від 16.01.2017 про призупинення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

зобов'язати УСЗН Сватівської РДА нарахувати та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, починаючи з 01.11.2016 (а.с. 1-2, 51-52).

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 29 червня 2017 року зазначений позов ОСОБА_2 задоволений частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення УСЗН Сватівської РДА від 16.01.2017 про призупинення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2;

зобов'язано УСЗН Сватівської РДА нарахувати та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання ОСОБА_2, починаючи з 01.11.2016 до 03.04.2017.

в іншій частині вимог відмовлено за безпідставністю (а.с. 55-56).

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову (а.с. 61-66).

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у власності позивача знаходиться нерухоме майно у м. Рубіжному Луганської області, тобто на підконтрольній українській владі території, у зв'язку з чим, відсутні підстави для призначення позивачеві щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, враховуючи Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505. Також посилається на те, що акт обстеження на предмет санітарно-технічного стану житлової площі, складений спеціалістами УЖКГ не є доказом непридатності цього житла для проживання. Також посилався на лист Міністерства соціальної політики України від 01.12.2016 № 2585/5/75-16, відповідно до якого у випадках, коли внутрішньо переміщені особи, які переміщуються в межах Донецької та Луганської областей, на момент звернення за призначенням грошової допомоги мають у власності житлові приміщення, розташовані на території, де проводилася антитерористична операція, але на цій території органи державної влади вже здійснюють свої повноваження, грошова допомога не призначається.

Відповідно до ст.197 ч.1 п.2 КАС України судом апеляційної інстанції справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до довідки від 31.10.2014 №930003995 ОСОБА_2 разом з трьома дітьми взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з м. Луганська до с.Милуватка (а. с. 6).

Щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг родині ОСОБА_2 призначалася за періоди: з 31.10.2014 до 29.04.2015; з 05.06.2015 до 04.12.2015; з 09.12.2015 до 08.06.2016; з 14.06.2016 до 13.12.2016 (а.с. 22, 25-32).

Позивачеві на праві приватної власності належить будинок за адресою: Луганська область, м.Рубіжне, вул.Фрунзе, 3а, дата реєстрації - 21.10.2013 (а.с. 34).

Відповідно до акту обстеження на предмет санітарно-технічного стану житлової площі, що знаходиться за адресою: вул.Фрунзе, 3а комісією УЖКГ, зокрема, встановлено: вікна потребують заміни, ванна та туалет в зруйнованому стані, потрібен ремонт кровлі, у зв'язку з чим комісія дійшла висновку, що за санітарними нормами приміщення не придатне до проживання (а.с.9).

З листа УСЗН Сватівської РДА від 29.03.2017 №02-03/934/2 встановлено, що ОСОБА_2 не призначена грошова допомога на наступний 6-ти місячний термін відповідно до її заяви від 16.12.2016 у зв'язку з тим, що позивач є власником житлового приміщення на підконтрольній українській владі території у м.Рубіжному Луганської області (а.с. 10).

Відповідно до довідок УСЗН Сватівської РДА №243 від 12.04.2017 та від 22.02.2017 позивачем отримано грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання за період з жовтня 2016 до грудня 2016 року включно (а.с. 44-45).

Рішенням УСЗН Сватівської РДА від 16.01.2017 «Про відмову в наданні державної допомоги» позивачеві відмовлено у наданні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 16.12.2016, у зв'язку з тим, що позивач є власником житлового приміщення (а.с. 50, 90).

З заперечень відповідача на позовну заяву встановлено, що на запит УСЗН Білокуракинської РДА від 03.04.2017 №1186 особову справу ОСОБА_2 надіслано до УСЗН Білокуракинської РДА у зв'язку з переїздом позивача до Білокуракинського району (а.с.24).

Відповідно до листа УСЗН Сватівської РДА від 22.08.2017 рішенням від 16.01.2017 позивачеві відмовлено у наданні грошової допомоги за період з 16.12.2016 до 15.06.2017 за заявою від 16.12.2016 (а.с. 89).

З листа УСЗН Білокуракинської РДА від 28.08.2017 №3198 встановлено, що ОСОБА_2 з 13.04.2017 перебуває на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа (а.с. 95).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність відмови відповідача у призначенні допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання у зв'язку з наявністю у приватній власності позивача нерухомого майна в м.Рубіжному Луганської області та як наслідок наявність (відсутність) підстав для зобов'язання відповідача призначити таку допомогу.

Згідно статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

За приписами частин 1, 2 ст.4 Закону №1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505 (далі - Порядок №505).

Відповідно до п.2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

За приписами п.5 Порядку №505 для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку. У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім'я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті); зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; наявність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює.

Грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (п.6 Порядку №505).

Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця, зокрема, у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги (п.12 Порядку №505).

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Рубіжне (Рубіжанська міська рада) Луганської області.

Таким чином, позивач є власником будинку в м. Рубіжному Луганської області, яке відноситься до населених пунктів, розташованих на території проведення антитерористичної операції, тому колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення УСЗН Сватівської РДА від 16.01.2017 про відмову ОСОБА_2 в наданні державної допомоги щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо посилання на лист Міністерства соціальної політики України від 01.12.2016 № 2585/5/75-16, оскільки листи не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз'яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер (а.с. 64).

Щодо вимог про зобов'язання УСЗН Сватівської РДА нарахувати та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, починаючи з 01.11.2016, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи рішенням відповідача від 16.01.2017 позивачеві відмовлено у наданні грошової допомоги за період з 16.12.2016 до 15.06.2017 за заявою від 16.12.2016 (а.с. 89).

Відповідно до довідок УСЗН Сватівської РДА №243 від 12.04.2017 та від 22.02.2017 позивачем отримано грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання за період з жовтня 2016 до грудня 2016 року включно (а. с. 44-45).

З листа УСЗН Білокуракинської РДА від 28.08.2017 №3198 встановлено, що ОСОБА_2 з 13.04.2017 перебуває на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа (а. с. 95).

Отже, суд першої інстанції внаслідок неповного з'ясування обставин, які мають значення для вирішення справи неправильно визначив період, з якого відповідач припинив виплату адресної допомоги і зобов'язав відповідача призначити та виплатити позивачеві щомісячну адресну допомогу, при тому, що ця допомога з 16.12.2016 року не була призначена.

Колегія суддів з огляду на сукупність встановлених обставин справи та наведених норм закону, які регулюють спірні відносини, з застосуванням ч.2 ст.11 КАС України дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 16.01.2017 про відмову позивачеві в наданні державної допомоги щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та зобов'язати відповідача призначити та виплатити позивачеві щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за заявою від 16.12.2016 за період з 16.12.2016 до 12.04.2017, оскільки з 13.04.2017 позивач перебуває на обліку в іншому управлінні соціального захисту населення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції частково неправильно вирішено спір за суттю вимог, у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, внаслідок чого постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.11 ч.2, ст.195 ч.1, ст.197 ч.1 п.2, ст.198 ч.1 п.3, ст.202 ч.1 п.1, п.3, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 29 червня 2017 року у справі № 426/8048/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації від 16.01.2017 про відмову ОСОБА_2 в наданні державної допомоги щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації призначити та виплатити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за її заявою від 16.12.2016 за період з 16.12.2016 до 12.04.2017.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А.Василенко

Судді А.В. Гайдар

І.А.Васильєва