Справа № 810/3386/17
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 жовтня 2017 року Справа № 810/3386/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
до1) комунального закладу «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», 2) Броварської центральної районної лікарні, 3) комунального закладу Київської обласної ради «Київський центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», 4) Департаменту охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації
провизнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального закладу «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (далі - відповідач-1), Броварської центральної районної лікарні (далі - відповідач-2), комунального закладу Київської обласної ради «Київський центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (далі - відповідач-3), Департаменту охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-4) про визнання дій відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3, що виявились у наданні некваліфікованої та не у повному обсязі медичної допомоги матері ОСОБА_1, протиправними; визнання бездіяльності відповідача-4 протиправною; стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн.

Згідно з приписами статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за даним позовом суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з приписами пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Так, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач, зокрема, оскаржує дії комунального закладу «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», Броварської центральної районної лікарні та комунального закладу Київської обласної ради «Київський центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», що полягали у неналежному виконанні їхніми працівниками трудових обов`язків у сфері охорони здоров`я.

Позивач наголошує на тому, що саме надання вказаними вище закладами охорони здоров`я некваліфікованої та не у повному обсязі медичної допомоги його матері призвело до її смерті, у зв`язку з чим просить суд визнати такі дії протиправними та стягнути з наведених вище відповідачів солідарно на його користь моральну шкоду.

Статтею 80 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» від 19.11.1992 № 2801-XII передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про охорону здоров'я, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законодавством.

При цьому, статтею 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до частини другої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Тобто, вимоги про відшкодування моральної шкоди вирішуються адміністративним судом виключно у разі наявності вимоги вирішити публічно - правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративного суду.

Суд звертає увагу позивача на те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій (частина перша статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

У свою чергу, органи державної влади, їхні посадові чи службові особи набувають статусу суб`єктів владних повноважень у розумінні статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України під час здійснення ними владних управлінських функцій у конкретних правових відносинах, у разі, якщо вони наділені повноваженнями владно керувати поведінкою інших суб'єктів у цих правовідносинах, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи таких владних органів.

При наданні медичних послуг заклад охорони здоров`я є не суб`єктом владних повноважень у розумінні приписів Кодексу адміністративного судочинства України, а рівноправним суб`єктом цивільних відносин, який у разі допущення порушень, що призводять до втрати майнових та особистих немайнових благ людини (у сфері медичної діяльності - це життя і здоров`я пацієнта), несе цивільно - правову відповідальність.

Суд звертає увагу, що справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин суди розглядають у порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги в частини визнання протиправними дій відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3, що виявились у наданні некваліфікованої та не у повному обсязі медичної допомоги, та стягнення з них моральної шкоди, мають цивільно - правовий характер, що у свою чергу, виключає розгляд даних позовних вимог в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в частині наведених вище позовних вимог.

Керуючись статтями 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до комунального закладу «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», Броварської центральної районної лікарні, комунального закладу Київської обласної ради «Київський центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди.

2. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Харченко С.В.