Справа № 591/5261/17
Суддя: Бурда Б. В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/5261/17
Провадження № 2-а/591/556/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 23017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Бурда Б.В,

при секретарі - Сітало Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що він є пенсіонером за віком та з 26.04.2010 року йому була призначена пенсія. У зв'язку з активізацією бойових дій у Донецькій області у липні 2014 року він виїхав до м. Білопілля Сумської області, де був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію за віком. З вересня 2015 року він змінив місце свого проживання та став проживати у м. Суми де був взятий на облік як тимчасово переміщена особа з території проведення антитерористичної операції. В грудні 2016 року він знявся з реєстраційного обліку у м. Луганськ та зареєстрував постійне місце мешкання у АДРЕСА_1. За його заявою ДСЗН Сумської міської ради скасував довідку про взяття його на облік як тимчасово переміщена особа з території проведення антитерористичної операції. 13.12.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на загальних підставах, після чого йому розпочалися виплати пенсії. 08.09.2017 року він отримав від відповідача листа про призупинення з 01.09.2017 року виплати пенсії у зв'язку з відсутністю рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік відповідно до п. 4 ст. 8 постанови КМУ від 01.10.2014 року № 509. Вважає вказані дії відповідача не відповідають вимогам закону та порушують його право на пенсійне забезпечення. Просить визнати дії відповідача з приводу припинення виплати йому пенсії протиправними та зобов'язати відповідача відновити виплату йому пенсії з 01 вересня 2017 року.

Відповідач подав до суду заперечення проти позову, в якому зазначив, що відсутні підстави для поновлення виплати пенсії позивачу

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1.

Із копії довідки від 24.11.2014 року вбачається, що відповідач був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа з району проведення антитерористичної операції із зазначенням адреси. АДРЕСА_1.

Із копії довідки від 04.09.2015 року вбачається, що відповідач був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа з району проведення антитерористичної операції із зазначенням адреси проживання АДРЕСА_1.

12 грудня 2016 року позивач зареєстрував своє постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта позивача.

Ззгідно ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно п.4 ч.1 ст. 18 КАС України усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат… підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до ч. 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законами № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) та № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом № 1788-ХІІ. Право на отримання пенсії мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого Законом № 1058-ІV пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Встановлено, що позивач є громадянином України і набув право на отримання пенсії за віком, яка була йому призначена.

Частиною 1 статті 49 Закону № 1058-ІV передбачені підстави для припинення виплати пенсії, а саме: -якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

-у разі смерті пенсіонера;-у разі неотримання пенсії протягом 6 місяців підряд;-в інших випадках, передбачених законом.

Законом № 1058-ІV не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи.

З моменту реєстрації позивачем постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи характер правовідносин між ним та Пенсійним фондом України змінився, а тому з цього часу до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (перерахунку) пенсій внутрішньо переміщеним особам. З цього моменту у позивача знову виникло право на отримання пенсії на загальних підставах.

Посилання відповідача на те, що він не здійснює виплату пенсії позивачу та останні не перебуває на обліку у нього як пенсіонер не заслуговують на увагу, оскільки з листа від 17.08.2016 року (а.с. 14) вбачається, що саме відповідач висунув вимогу до позивача щодо явки до Сумського об'єднаного управління пенсійного фонду України Сумської області для відкриття рахунку та заміни пенсійного посвідчення.

Крім того, з листа Сумського об'єднаного управління пенсійного фонду України Сумської області від 08.09.2017 року вбачається, що відповідач повідомив позивача про призупинення виплати позивачу пенсії з 01.09.2017 року з тих підстав, що у документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України не має відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці з якої здійснене внутрішне переміщення.

Виходячи з вимог ч.2 ст.71 КАС України: «У адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Ухвалою судді від 04.10.2017 року про відкриття провадження у справі на відповідача було покладено обов'язок у разі заперечення проти позову надати суду письмові заперечення та необхідні для розгляду справи по суті документи.

Незважаючи на те, що відповідач не подав суду заяву про визнання позову, а подав письмові заперечення проти позову, жодних доказів в обґрунтування своїх заперечень відповідач суду не надав.

У відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідна правова позиція узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

В п. 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пічкур проти України» зазначено, що згідно зі статтею 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею І Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави встановлені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для призупинення виплати пенсії позивачу у вересні 2017 року, а отже позов підлягає задоволенню.

У зв'язку з задоволенням позову позивачу підлягають відшкодування судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 640 грн. шляхом стягнення вказаної суми за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області.

Керуючись ст. ст. 7-9, 11, 69-71, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним дії Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області в частині припинення з 01 вересня 2017 року ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії.

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 вересня 2017 року та виплатити виниклу заборгованість з пенсійних виплат, що утворилася починаючи з 01.09.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на сплату судового збору в сумі 640 грн.

Сторони мають право оскаржити постанову суду в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня отримання повного тексту копії постанови.

Суддя