Справа № 2а-12703/10/2670
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Київ К/800/42612/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,

при секретарі: Горбатюку В.С.,

розглянувши в судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.03.2014

та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2014

у справі № 2а-12703/10/2670 Окружного адміністративного суду м. Києва

за позовом заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

до Комунального підприємства «Київпастранс»

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.11.2010, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2011, позов задоволено: стягнуто на користь бюджету з Комунального підприємства «Київпастранс» податковий борг у розмірі 12323584,54 грн. на розрахунковий рахунок № 0008.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.11.2013 касаційну скаргу КП «Київпастранс» задоволено, скасовані постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.11.2010 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2011 у частині стягнення з КП «Київпастранс» податкового боргу у сумі 7597374,42 грн., у тому числі: з податку на прибуток - 3655359,00 грн. та з орендної плати - 3947015,42 грн., справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції; в іншій частині вказані судові рішення залишені без змін

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.03.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2014 постанову суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково: стягнуто з КП «Київпастранс» на користь Державного бюджету України 1020,00 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення у частині відмови у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Заперечуючи проти касаційної скарги, відповідач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для звернення прокурора до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу із плати за оренду майнового комплексу, іншого майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, слугувала обставина щодо несплати КП «Київтранспас» до бюджету м. Києва платежу - 30% від орендної плати, отриманої від передачі в оренду майнового комплексу, іншого майна, що є комунальною власністю, у сумі 3947015,42 грн., донарахованої згідно з податковим повідомленням-рішенням від 19.03.2009 № /0; податку на прибуток у сумі 3655359,00 грн., донарахованого згідно з податковим повідомленням-рішенням від 26.05.2009 № /1.

Як встановлено у судовому процесі, податкові повідомлення-рішення від 19.03.2009 № /0 та від 26.05.2009 № /1 були прийняті ДПІ за наслідками висновків проведеної перевірки КП «Київпастранс», за результатами якої складено акт 12.03.2009 № 40/23-84/31725604 про порушення Підприємством пункту 43 рішення Київської міської ради «Про бюджет м. Києва на 2008 рік» від 17.01.2008 № 3/445 у зв'язку з несплатою до місцевого бюджету 3947015,42 грн., що відповідає 30 % отриманої орендної плати за передане в оренду комунальне майно за період з 01.01.2008 по 30.09.2008; підпункту 1.20.5 пункту 1.20, пункту 1.32 ст. 1, підпунктів 4.1.1, 4.1.6 пункту 4.1, ст. 4, пункту 5.1, підпунктів 5.2.1, 5.2.5, 5.2.10 пункту 5.2, підпунктів 5.3.1, 5.3.2, 5.3.9 пункту 5.3, абзацу першого підпункту 5.4.6, підпунктів 5.4.9, 5.4.10 пункту 5.4, пункту 5.9 ст. 5, підпунктів 8.1.1, 8.1.2, 8.1.4, пункту 8.1, підпунктів 8.2.1, 8.2.2 пункту 8.2, підпунктів 8.3.2, 8.3.4, 8.3.7 пункту 8.3, підпункту 8.4.1. пункту 8.4, підпункту 8.7.1 пункту 8.7 ст.8, підпункту 11.2.1 пункту 11.2, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (Закон № 334/94-ВР), внаслідок чого занижено податок на прибуток на 767743,00 грн. за ІV квартал 2007 року та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податку на прибуток за 3 квартали 2008 року на 97972554,00 грн.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 ст.3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (втратив чинність з 1 січня 2011 року у зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України) (Закон № 2181-IІІ) активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу. У разі, якщо такого платника податків визнано банкрутом, черговість задоволення претензій кредиторів визначається законодавством про банкрутство.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 ст.5 цього Закону податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження (абзац 3 підпункту 5.3.1 пункту 5.3 цієї статті).

При цьому презумується, що нарахування сум податкових зобов'язань відповідає податковому обов'язку платника податків. Якщо суд встановить, що донарахування сум податкових зобов'язань контролюючим органом не відповідає податковому обов'язку платника податків, останній не зобов'язаний сплачувати донараховані суми до бюджету, незалежно від того, скасоване податкове повідомлення-рішення, згідно з яким мало місце таке донарахування.

Як встановлено у судовому процесі, рішенням Київської міської ради від 12.07.2007 №1134/1795 «Про деякі заходи щодо поліпшення фінансового стану комунальних підприємств «Київський метрополітен» та «Київпастранс» вирішено, зокрема, звільнити у 2007 році комунальні підприємства «Київський метрополітен» та «Київпастранс» від перерахування 30 % надходжень за оренду комунального майна, яке закріплене за підприємствами на праві господарського відання (пункт 1). Виконавчому органу Київради (Київській міській державній адміністрації) при підготовці проекту бюджету на 2008 рік врахувати пункт 1 цього рішення.

Пунктом 43 бюджету міста Києва на 2008 рік, затвердженого рішенням Київської міської ради від 17.01.2008 №3/4475 «Про бюджет міста Києва на 2008 рік», установлено, що 30 % від загальної суми надходжень від оренди нерухомого та іншого індивідуально визначеного майна комунальної власності територіальної громади міста Києва (без зменшення її на суму витрат на експлуатацію цього майна) зараховуються до загального фонду міського бюджету міста Києва.

У подальшому рішенням Київської міської ради від 23.12.2010 №406/5218 «Про деякі заходи щодо поліпшення фінансового стану комунального підприємства «Київпастранс» вирішено звільнити КП «Київпастранс» від перерахування 30 % надходжень за оренду комунального майна у 2008 році, яке закріплене за підприємством на праві господарського відання (пункт 1). Кошти, отримані КП «Київпастранс» згідно з пунктом 1 цього рішення, направити на розвиток виробничої бази, ремонт та утримання в належному санітарно-технічному стані рухомого складу, будівель і споруд, які знаходяться на балансі підприємства (пункт 2).

Відповідно до пункту 23 частини 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Застосовуючи вказані правові норми, суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок про відсутність підстав для перерахування КП «Київпастранс» 30 % надходжень за оренду комунального майна у 2008 році у зв'язку із звільненням від такої сплати рішенням Київської міської ради від 23.12.2010 №406/5218.

До того ж, платіж від суми надходжень орендної плати не був передбачений статями 14 та 15 Закону України «Про систему оподаткування», а відтак довід прокурора, що 3947015,42 грн. як узгоджена позивачем сума та не сплачена в установлений нормою абзацу 3 підпункту 5.3.1 пункту 5.3 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ строк є податковим боргом і підлягає стягненню, слід визнати неспроможним. Згідно з преамбулою Закону № 2181-ІІІ він є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Підставою для донарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток згідно з податковим повідомленням-рішенням від 26.05.2009 № /1 стали обставини щодо отримання КП «Київпастранс» протягом І-ІІІ кварталів 2008 року 33475000,00 грн., 27625000,00 грн., 6575000,00 грн., 19700000,00 грн. та 5000000,00 грн. як внесків у статутний фонд (КФК 180409 КЕКВ 2410) за відсутності внесення відповідних змін стосовно розміру статутного фонду до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У судовому процесі встановлено, що згідно з додатком 2 до рішення Київської міської ради від 17.01.2008 №3/4475 «Про бюджет міста Києва на 2008 рік» у видатках міського бюджету міста Києва на 2008 рік передбачено внески органів місцевого самоврядування у статутні фонди суб'єктів підприємницької діяльності (КП «Київпастранс» та КП «Київський метрополітен») у розмірі 145000,00 тис. грн. (КФК 180409).

На підставі оцінки копії затверджених розпорядженням виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 24.12.2009 №1443 змін та доповнень до Статуту КП «Київпастранс», відповідно до яких пункт 5 Статуту доповнено підпунктом 5.4 такого змісту: «Статутний фонд Підприємства сформований Київською міською радою у розмірі 348376,0 тисяч гривень, що складається із залишкової вартості об'єктів у сумі 256001,0 тисяч гривень, які знаходяться на його балансі станом на 01.03.2009, та обігових коштів у розмірі 92375,0 тисяч гривень цільового фінансування на поповнення статутного фонду Підприємства згідно з рішенням Київської міської ради від 17.01.2008 №3/4475 "Про бюджет міста Києва на 2008 рік" (зі змінами та доповненнями)", суди попередніх інстанцій зробили обґрунтований висновок, що зараховані на рахунок КП «Киівтранспас» грошові кошти у вище зазначених сумах поступили як внески до статутного фонду Підприємства, у зв'язку з чим та згідно з підпунктом 4.2.5 пункту 4.2 ст.4 Закону № 334/94-ВР не включаються до складу валового доходу.

Відповідно до підпункту 4.2.5 пункту 4.2 ст.4 Закону № 334/94-ВР не включаються до складу валового доходу: суми коштів або вартість майна, що надходять платнику податку у вигляді прямих інвестицій або реінвестицій у корпоративні права, емітовані таким платником податку, в тому числі грошові або майнові внески, згідно з договорами про спільну діяльність на території України без створення юридичної особи.

Доводи, наведені ДПІ у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, а відтак відсутні підстави для скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2014. Оскільки цією постановою скасовано постанову суду першої інстанції, касаційному перегляду підлягає саме ця постанова, не дивлячись на вимоги касаційної скарги.

Частиною 2 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги

Відповідно до статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписВ.П. Юрченко