Справа № 686/9701/17
Суддя: Мороз В. О.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/9701/17

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі
головуючої судді Мороз В.О.,
за участю секретаря Козельської Г.В.,
представника позивача Шевчишина М.Є.,
представника відповідача Роюк В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
24 травня 2017 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, зазначивши третьою особою, яка не заявляють самостійних вимоги на предмет спору - Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, про визнання незаконним та зобов`язання до вчинення певних дій. В своєму позові позивач просить суд визнати незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про припинення виплати пенсійного забезпечення з 01.11.2016 року, визнати незаконним та скасування рішення заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 25.04.2017 року № 4560 про утримання надміру виплачених сум пенсій за період 28.04.2016 року по 31.10.2016 року в розмірі 14 760 грн. 60 коп., та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області виплатити кошти пенсійного забезпечення, які не були виплачені з 01.11.2016 року. Вказує, що з 01.04.2004 року позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу внутрішніх справ». У зв`язку із проведенням антитерористичної операції, відповідно до витягу з наказу Міністерства оборони України № 8 від 28.04.2016 року позивач прийнятий на військову службу за контрактом у Збройних силах України у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 строком на 6 місяців. А відповідно до витягу з наказу Міноборони України № 31 від 27.10.2016 року з позивачем укладено новий контракт про проходження військової служби у ЗСУ строком на 6 місяців з 28.10.2016 року по 28.04.2017 року. Проте, 26.10.2016 року позивач отримав лист від відповідача, яким повідомлено, що з 01.11.2016 року виплату йому пенсії призупинено до з`ясування. Позивач зазначає, що 25.04.2017 року посадовою особою Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області винесено рішення № 4560, яким встановлено, що сума переплати позивачу, яка підлягає поверненню складає 14 760 грн. 60 коп. за період з 28.04.2016 року по 31.10.2016 року у зв`язку з одночасним отриманням пенсії та призовом на військову службу за контрактом. У разі ненадходження коштів від позивача протягом 1 місяця з дня його повідомлення про прийняття рішення, утримувати переплату в розмірі 20 % пенсії щомісячно, починаючи з 01.06.2017 року до повного погашення. Отже, з 01.11.2016 року позивачу призупинено виплату пенсійного забезпечення через повторне прийняття на військову службу. Проте, позивач посилаючись на ч. 3 ст. 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу внутрішніх справ» вказує, що пенсіонерам з числа військовослужбовців у разі їх прийняття та військову службу за контрактом до ЗСУ у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію виплата пенсії на час такої служби не припиняється. У зв`язку із вищевикладеним, просить позовні вимоги задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача Шевчишин М.Є. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх з підстав зазначених у позові.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, при цьому вказала, що рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій є законним, так як відповідно до ч. 2 ст. 2 вказаного Закону пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, виплата пенсій на час їх служби припиняється. А оскільки, у вище згаданому контракті позивача немає відомостей про проходження військової служби під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до ЗСУ, тому і підстави для подальшої виплати відсутні.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про судове засідання.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, внаслідок наступного.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачу з 01.04.2004 року відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» призначено пенсію за вислугу років.
У зв`язку із положеннями ч. 3 ст. 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», де передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється.
Відповідно до копії витягу із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 28.04.2016 року № 8 вирішено, що під час мобілізації, на особливий період прийняти на військову службу за контрактом офіцерського складу та укласти контракт про проходження військової служби у ЗСУ строком на 6 місяців із майором ОСОБА_1 та на підставі вказаного наказу ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України строком на шість місяців.
Окрім того, відповідно до копії витягу із наказу начальника Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 27.10.2016 року № 31 вирішено укласти новий контракт про проходження військової служби у ЗСУ на посадах осіб офіцерського складу на 6 місяців з 28.10.2016 року по 28.04.2017 року з майором ОСОБА_1 , із яким було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ.
Як вбачається із повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 26.10.2016 року вих. № 4191/03, позивачу ОСОБА_1 запропоновано терміново надати або надіслати на адресу відповідача копію контракту про проходження військової служби або витяг із наказу та при цьому повідомлено, що з 01.11.2016 року виплату його пенсії буде призупинено до з`ясування.
А згідно повідомлення від 06.02.2017 року позивачу ОСОБА_1 повідомлено, що для відновлення виплати пенсії необхідно терміново надати копію контракту про проходження військової служби, ухваленого в період дії особливого періоду.
Статтею 1? Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно із цим Законом тощо.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного прийняття їх на службу до дня демобілізації або звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу у зв`язку з мобілізацією, на особливий період.
Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 13.04.2014р., уведеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 року. №405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.
Збройні Сили України приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів у відповідності до норм Закону України «Про боротьбу з тероризмом».
За ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного часу в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено особливий період як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014р. №1126-УІІ, оголошено про проведення часткової мобілізації. Тому, саме з цього періоду часу в країні діє особливий період.
Крім цього, питання щодо наявності особливого періоду в державі поза часом проведення мобілізації було предметом судового розгляду Вищим адміністративним судом України по справі №800/582/14, що відображено в постанові від 16.02.2015 р. У постанові висвітлено системний аналіз норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і вказано, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.
На підставі наведеного, з 17.03.2014 року і по теперішній час Збройні Сили України функціонують в умовах особливого періоду.
Окрім того, за змістом ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, які під час дії особливого періоду вислужили не менше 11 місяців, осіб, звільнених з військової служби під час дії особливого періоду, які приймаються на військову службу за контрактом у період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або оголошення рішення про демобілізацію, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється шість місяців. Строк проходження військової служби для таких військовослужбовців може бути продовжено за новими контрактами на шість місяців або на строки, визначені ч. 4 цієї статті. У разі закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію дія таких контрактів припиняється достроково.
При цьому, терміни контрактів про проходження військової служби у Збройних Силах України, які передбачені поза межами дії особливого періоду, починаються з терміну 1 рік, а контракти терміном на 6 місяців передбачені лише в межах особливого періоду існування кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, який розпочався з моменту оголошення рішення про проведення мобілізації.
Таким чином, всі контракти про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладені терміном на 6 місяців є такими, що укладаються у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці і не існують поза межами особливого періоду, а отже на всіх осіб, які уклали такі контракти мають розповсюджуватись норми ч. 3 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і виплата пенсійного забезпечення таким особам, якщо вони отримують пенсію за вказаним Законом, не має припинятись.
А тому, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області (яке оформлено у виді повідомлення) про припинення виплати пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з 01.11.2016 р. є незаконним, а також слід визнати незаконним та скасувати рішення заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.04.2017 р. №4560 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій за період 28.04.2016 по 31.10.2016 р. в розмірі 14 760,60 грн.
А тому слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_1 кошти пенсійного забезпечення, які не були виплачені з 01.11.2016 р.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 7 - 15, 69 - 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати незаконним рішення Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області (яке оформлено у виді повідомлення) про припинення виплати пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з 01.11.2016 р.
Визнати незаконним та скасувати рішення заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.04.2017 р. №4560 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій за період 28.04.2016 по 31.10.2016 р. в розмірі 14 760,60 грн.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_1 кошти пенсійного забезпечення, які не були виплачені з 01.11.2016 р.
Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Суддя