Справа № 753/5006/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/5006/17 Головуючий у 1-й інстанції: Даниленко В.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві (Дарницьке відділення) на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві (Дарницьке відділення) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві (Дарницьке відділення) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає протиправними дії відповідача щодо відмови їй у проведенні перерахунку щомісячного довічного горошового утримання судді.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року задоволено повністю вказаний адміністративний позов. Визнано протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Дарницького відділення) щодо нарахування і виплати ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання виходячи зі стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, - 24 роки 8 місяців і 10 днів, що не враховує половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті у вищому навчальному закладі. Зобов'язано Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві (Дарницьке відділення) перерахувати ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання виходячи зі стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, - 27 років 1 місяць 10 днів, що враховує половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті у вищому навчальному закладі, у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з 07.10.2016 .

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Лівобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Києві (Дарницьке відділення) подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

У період з 01.09.1986 року по 30.06.1991 року ОСОБА_2 навчалася на денній формі навчання на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка.

Навчання на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г.Шевченка у період з 01.09.1986 року по 30.06.1991 року підтверджується копією диплому та розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У період з 27.01.1992 року по 20.10.1992 року ОСОБА_2 виконувала обов'язки судді Харківського районного народного суду м. Києва; у період з 21.10.1992 року по 31.10.2001 року - обіймала посаду народного судді Харківського районного народного суду м. Києва; у період з 01.11.2001 року по 22.07.2002 року - обіймала посаду судді Дарницького районного суду м. Києва; у період з 23.07.2002 року по 23.01.2006 року - обіймала посаду судді Київського апеляційного господарського суду; у період з 24.01.2006 року по 05.10.2016 року - обіймала посаду судді Вищого адміністративного суду України.

Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 08.09.2016 року № 1515-VІІІ ОСОБА_2 звільнена з посади судді Вищого адміністративного суду України у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Вищого адміністративного суду України від 05.10.2016 року № 669-к ОСОБА_2 відраховано зі штату суду у зв'язку зі звільненням у відставку відповідно до вказаної вище постанови Верховної Ради України.

ОСОБА_2 07 жовтня 2016 року звернулася до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Дарницьке відділення) для виплати довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складеного Вищим адміністративним судом України на день видання наказу про відрахування ОСОБА_2 зі штату суду у зв'язку з виходом у відставку, зазначений стаж складає 27 років 1 місяць 10 днів.

Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Дарницьке відділення) вважає, що стаж роботи, що дає право на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці, складає 24 роки 8 місяців і 10 днів і, відповідно, розмір щомісячного довічного грошового утримання визначає виходячи з такого стажу. При цьому Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві (Дарницьке відділення) вважає, що до стажу ОСОБА_2, що дає право на відставку та на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці, не зараховується половина строку навчання на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка, що складає 2 роки 5 місяців і 1 день.

ОСОБА_2 12 грудня 2016 року звернулася до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Дарницьке відділення) із заявою про перерахунок суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У відповідь на вказану заяву Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Дарницьке відділення) надіслало листа від 11.01.2017 року, в якому повідомило про нарахування розміру зазначеного грошового утримання виходячи зі стажу - 24 роки 8 місяців і 10 днів.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Абзацом другим пункту 25 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII (набрав чинності з 30.09.2016 та діяв на час звільнення ОСОБА_2 05.10.2016 року у відставку) визначено, що у випадках коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, зі звільненням ОСОБА_2 з посади судді Вищого адміністративного суду України у зв'язку з поданням заяви про відставку в неї виникло право на виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік її роботи на посаді судді понад 20 років розмір її щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Право ОСОБА_2 на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, який збільшується за кожний повний рік її роботи на посаді судді понад 20 років розмір на два відсотки заробітку, відповідачем не заперечується.

Судом першої інстанції було встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порядку обчислення стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-XII (чинного на час виникнення у судді ОСОБА_2 права на відставку) кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень.

Відповідно до частини першої статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно зі статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Законом України від 12.02.2015 року № 192-VIII (набрав чинності з 29.03.2015 року) Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI викладено у новій редакції, яка не містить вказаних вище положень пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI. Відповідно, пункт 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI втратив чинність з 29.03.2015 року.

Водночас Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI в редакції Закону від 12.02.2015 року № 192-VIII не врегульовано та не змінено порядок визначення стажу роботи на посаді судді, призначеного на цю посаду до набрання чинності цим законом, тобто до 29.03.2015 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення статті 58 Конституції України необхідно застосовувати з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 у справі № 1-7/99. Згідно з цим рішенням за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стаж роботи судді, визначений відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності Законом від 12.02.2015 року № 192-VIII (набрав чинності з 29.03.2015 року), яким викладено Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI в новій редакції, зберігається та не підлягає перерахуванню.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 року № 584/95 установлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

На підставі розрахунку Вищого адміністративного суду України стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судом встановлено, що стаж роботи ОСОБА_2 на посаді судді розпочався 27.01.1992 року.

Станом на 27.01.2002 року ОСОБА_2 мала стаж роботи на посаді судді 10 років.

Тому, до стажу роботи ОСОБА_2, що дає судді право на відставку, на підставі Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 № 584/95 зараховується половина строку навчання за денною формою на юридичному факультеті вищого навчального закладу.

Стаття 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 року № 584/95 втратила чинність згідно з Указом Президента України від 20.03.2008 року № 248/2008.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 року № 545, яка набрала чинності з 01.03.2008 року, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» та доповнено пункт 31 останньої постанови абзацом такого змісту, згідно з яким до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до стажу роботи ОСОБА_2, що дає судді право на відставку, на підставі Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 року № 584/95 після 10 років роботи ОСОБА_2 на посаді судді, тобто після 27.01.2002 року, зараховано половину строку її навчання за денною формою на юридичному факультеті вищого навчального закладу - 2 роки 5 місяців і 1 день і цей строк враховано при обчисленні 20-річного стажу, який дав судді ОСОБА_2 право на відставку.

Право на відставку у судді ОСОБА_2 виникло 26.08.2009 року (станом на 27.01.2002 року стаж роботи 10 років + 2 роки 5 місяців і 1 день (половина строку навчання) + 7 років 7 місяців (стаж роботи після 27.01.2002 року)).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що після виникнення у судді ОСОБА_2 права на відставку, тобто після 26.08.2009 року, визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання за кожний повний рік її роботи на посаді судді понад 20 років, який за такий кожен рік збільшується на 2 %, здійснюється виходячи зі стажу роботи ОСОБА_2 на посаді судді, здійсненої після 26.08.2009 року, який має повністю враховуватися відповідачем і не може бути зменшеним.

Відповідно, відповідач зобов'язаний був нараховувати розмір щомісячного довічного грошового утримання виходячи зі стажу 27 років 1 місяць і 10 днів, визначеного у розрахунку Вищого адміністративного суду України стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Дарницьке відділення) з нарахування ОСОБА_2, починаючи з 07.10.2016 року і на час вирішення справи, розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу, що не враховує половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, є протиправними, оскільки суперечать вимогам законодавства та порушують право ОСОБА_2 на отримання зазначеного грошового утримання у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді.

Отже, з урахуванням зазначеного вище колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві (Дарницьке відділення) - залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 12.10.2017 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.