Справа № 159/534/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/6825/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Гуляка В.В.

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виробничий підрозділ «Ковельська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання включити у спеціальний стаж періоди роботи на посаді бригадира колії, шляхового майстра, монтера колії, який був постійно зайнятим на поточному утриманні колії і штучних споруд на дільницях, дистанції колії Ковель, призначити та нарахувати пенсію за вислугу років з дня звернення - 23 грудня 2016 року.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2017 року позовні вимоги задоволено. Зобов'язано Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати у спеціальний стаж, який дає право на пенсію за вислугу років, періоди роботи ОСОБА_1 на посадах бригадира колії, шляхового майстра, монтера колії, який був постійно зайнятим на поточному утриманні колії і штучних споруд на дільницях дистанції колії Ковель, призначити та нарахувати йому пенсію за вислугу років з 23 грудня 2016 року.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржило Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що чинним законодавством України встановлено механізм призначення пенсій за вислугою років, основним етапом якого є наявність довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній. Іншого механізму призначення пенсій за вислугу років, аніж на підставі уточнюючої довідки підприємства, чинним законодавством України не передбачено, а відповідно й управління Пенсійного фонду України має право призначити пенсію виключно на підставі документів, визначених чинним законодавством. Позивач не надав уточнюючу довідку, в якій було б зазначено про те, що він працював на дільницях з інтенсивним рухом поїздів. Натомість, є роз'яснення Укрзалізниці, що колія Ковель не відноситься до ділянок з інтенсивним рухом. Отже, відмова у призначенні пенсії на пільгових умовах є законною.

Представник апелянта у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її з підстав, що у ній наведені.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила щодо доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Також, від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він зазначає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на дійсних обставинах, не спростовують висновків суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23 грудня 2016 року звернувся із заявою до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України листом № 174/02.21-22 від 05.01.2017 року відмовило у призначенні пенсії, оскільки в трудовій книжці позивача відсутні відомості, які визначають право на пенсію за вислугу років (відсутні відомості про інтенсивність руху поїздів), а позивачем не було надано документів для підтвердження спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, як робітнику локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють безпеку руху на залізничному транспорті (а.с. 91).

Не погодившись з таким рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в позивача наявні всі умови виходу на пільгову пенсію, а тому він має право на пенсію на пільгових умовах, згідно п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неугіереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583, передбачені посади бригадирів, майстрів (шляхових, постових, тунельних), монтерів колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначень пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із вимогами пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується копіями аркушів паспорта громадянина України, а тому на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії мав вік 55 років (а.с. 4-6).

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 працював на різних посадах на залізничному транспорті, зокрема: з 01.08.1979 року по 29.10.1979 року - монтером колії, дистанція колії Ковель; з 07.12.1982 року по 03.04.1985 року - монтером колії, дистанція колії Ковель; з 04.04.1985 року по 31.05.1988 року - бригадиром колії, дистанція колії Ковель; з 26.04.1995 року по 16.07.2000 року - бригадиром колії, дистанція колії Ковель; з 17.07.2000 року по 04.07.2007 року - шляховим майстром, дистанція колії Ковель; з 05.02.2007 року по 28.10.2007 року - бригадиром колії, дистанція колії Ковель; з 29.10.2007 року по 17.10.2011 року - монтер колії, дистанція колії Ковель; з 18.10.2011 року по 09.12.2014 року - бригадир колії, дистанція колії Ковель; з 10.12.2014 року по 23.12.2016 року (час звернення до відповідача) - майстер шляховий, виробничо-структурний підрозділ «Ковельська дистанція колії».

Як вбачається з повідомлення Виробничого підрозділу «Ковельська дистанція колії» від 17.10.2016 року, скерованого позивачу у відповідь на клопотання про видачу довідки для призначення пенсії, у вказані періоди останній працював на дільницях без інтенсивного руху поїздів згідно роз'яснення ПАТ «Українська залізниця», яке вступило в дію з 01.04.2016 року. З врахуванням наведеного, позивачу було відмовлено у наданні довідки про особливий характер роботи, що дає право на вислугу років (а.с. 11).

Відповідно до роз'яснення ПАТ «Українська залізниця» Ц-3/4-2/556-16 від 17.03.2016 року, поняття інтенсивного руху визначене Правилами технічної експлуатації залізниць України, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 року за № 50/1854. Зокрема інтенсивний рух поїздів - це рух пасажирських та вантажних поїздів (у сумі) за графіком на двоколійних ділянках у кількості більше 50 пар і на одноколійних ділянках - у кількості більше 24 пар на добу. Разом з цим на сьогодні в Укрзалізниці відсутній окремий галузевий нормативний документ, що регулює порядок визначення інтенсивності руху на окремих дільницях (а.с. 82-83).

У зв'язку з відсутністю визначених законом документів на підтвердження наявності у позивача спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років на підставі ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугою років як майстру колії на дільницях з інтенсивним рухом поїздів.

Проте, згідно довідки Виробничого підрозділу «Ковельська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» №ПЧ-10-1/945 від 21.09.2017 року інтенсивний рух поїздів у зазначеному виробничому підрозділі був у період з 1980 по 1991 роки включно на ділянці Ковель-Вербка, згідно роз'яснення ПАТ «Українська залізниця» від 17.03.2016 №Ц-3/4-2/556-16 та довідки «Про рух поїздів на Ковельській дистанції колії», наданої Виробничим підрозділом «Рівненська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 26.08.2016 №ДН-3-5/432 на підставі інструкції Правила технічної експлуатації залізниць України, звіти форми ЦО-4 за 1980-2015 року, роз'яснення ПАТ «Українська залізниця» від 17.03.2016 №Ц-3/4-2/556-16.

Враховуючи зазначену вище довідку, записи в трудовій книжці позивача щодо дільниць, на яких працював позивач (а.с. 7-8), особові картки позивача та інших працівників, які працювали на тих же дільницях та які перебувають на даний час на пенсії за вислугу років (а.с. 84-93), схему 8-ї лінійної дільниці (околотку) Ковельської дистанції колії Львівської залізниці до 1990 року та схему Ковельської дистанції колії Львівської залізниці, станом на 01.01.2017 року (а.с. 94-95), зміст уточнюючих довідок, які видавались Відокремленим підрозділом «Ковельська дистанція колії» (протягом періоду роботи позивача) іншим працівникам дільниць на підтвердження права цих працівників на пенсію за вислугою років на пільгових умовах через інтенсивність руху поїздів по дільницях, на яких працював і позивач (а.с. 63, 64-65), факт ненадання ДП «Укрзалізниця», а потім і ПАТ «Укрзалізниця» протягом тривалого часу з моменту дії Постанови Кабінету Міністрів України № 583 від 19.10.1992 року, ніяких рекомендацій саме на галузевому рівні, той факт, що встановлення пенсії за вислугу років в певній мірі є пільгою, яка гарантувалась роботодавцем позивачу при працевлаштуванні на роботу з важкими умовами праці і на яку позивач розраховував протягом всього строку роботи

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач дійсно працював потягом вказаних вище періодів на посадах бригадира колії, шляхового майстра, монтера колії та був зайнятий на поточному утриманні, ремонті колій та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів, а його стаж на зазначеній роботі складає понад 12 років 6 місяців.

Враховуючи викладене, Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України не включивши у спеціальний стаж вказані вище періоди, порушило його права, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними доказами у справі.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2017 року у справі № 159/534/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.В. Гуляк