Справа № 336/2101/17(2-а/336/222/2017)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2017 рокусправа № 336/2101/17(2-а/336/222/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 липня 2017 року у справі № 336/2101/17 (2-а/336/222/2017) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектора безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Григоренка Олексія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови Інспектора сектора безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Григоренка О.В. (серія АР №749358) від 29.03.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2017 року позовні вимоги задоволено, скасовано постанову серії АР №749358 від 29.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є необґрунтованим, оскільки факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення було виявлено відповідачем візуально під час несення служби по охороні публічного порядку та здійсненні нагляду за дорожнім рухом, докази скоєння такого правопорушення наявні, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Позивач в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Пояснив, що є власником причепу «Купава», але він його ніде не встановлював, оскільки за договором позички передав його у користування ОСОБА_3 Тому його притягнуто до відповідальності безпідставно.

Відповідач та представник апелянт в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача, колегія суддів вважає, що останню необхідно задовольнити частково з огляду на наступне.

На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с. 28) судом апеляційної інстанції встановлено, що власником причепу «Купава» (фургон-торговий кіоск) реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1

З тексту наданого позивачем договору позички транспортного засобу від 15.09.2015р. (а.с. 29), укладеного в простій письмовій формі, встановлено, що ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 у безоплатне користування причіп «Купава» реєстраційний номер НОМЕР_1 з 15.09.2015 р. на невизначений строк.

Крім того, судом першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.03.2017 року Інспектором сектора безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Григоренком О.В. було винесено постанову серії АР №749358 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП (а.с. 2).

З тексту зазначеної постанови вбачається, що 29.03.2017 року о 13 год. 35 хв. на перехресті вул. Перша Ливарна і вул. Поштова в м. Запоріжжі, ОСОБА_1 розмістив пересувний торгівельний пункт типу «Купава» на громадській зупинці трамваю та ближче 5 метрів від проїзної частини, чим порушив п.п. 32.1 розміщення без узгодження та Закону України «Про дорожній рух» ст. 52-3 та ДСТУ 3587-97.

Вважаючи зазначену постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Судом апеляційної інстанції також досліджено наданий з апеляційною скаргою електронний носій інформації (диск) з відеозаписом з місця винесенні оскарженої постанови (а.с.44). На підставі відеозапису встановлено, що з розташованого на місці подій причепу «Купава» здійснюється торгівельна діяльність. Позивач під час притягнення його до адміністративної відповідальності не заперечував факту встановлення ним причепу за місцем його знаходження.

Задовольняючи позовні вимоги і скасовуючи постанову, суд першої інстанції зробив висновок, що відповідачем не надано доказів, які б вказували на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення. При цьому постанова суду, всупереч вимогам ст.163 КАС України, фактично не містить мотивів, з яких суд виходив при прийнятті постанови, і положень закону, якими він керувався.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення позову є вірним, але сама постанова підлягає зміні в частині обґрунтування висновків суду, оскільки підлягає доповненню мотивувальною частиною, відсутність якої є суттєвим порушенням норм процесуального права.

Апеляційний суд виходить з наступного.

Часитною 4 статті 828 ЦК України передбачено, що договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем.

Отже, причіп діючим законодавством не визначений наземним самохідним транспортним засобом, тому згідно ч.4 ст.828 ЦК України договір його позички підлягає нотаріальному посвідченню.

Часиною 4 статті 203 ЦК України визначено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно частини 1 статті 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Наслідки недійсності договору визначені частиною 1 статті 216 ЦК України, згідно якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

За наведених обставин, колегія суддів не може прийняти до уваги як належний доказ наданий позивачем договір позички транспортного засобу, оскільки цей договір не створює юридичних наслідків як нікчемний.

В той же час, відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 32.1. Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій; б) умови та порядок руху колон у складі більш як п'яти механічних транспортних засобів; в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів. З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Таким чином, законодавством встановлено необхідність узгодження з уповноваженими підрозділами Національної поліції розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах пересувних торговельних пунктів, до яких слід віднести і належний позивачу причеп «Купава» у випадку використання його для торгівельної діяльності.

Водночас, приписами ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об'єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, склад правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 140 КУпАП, передбачає виключний перелік дій, які входять до його об'єктивної сторони.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до викладених в оскаржуваній постанові обставин, встановлених відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач розмістив пересувний торгівельний пункт типу «Купава» на громадській зупинці трамваю та ближче 5 метрів від проїзної частини.

Водночас диспозиція частини 2 статті 140 КУпАП не передбачає відповідальності за розміщення або встановлення об'єктів дорожнього сервісу (зокрема і пересувного торгівельного пункту) з порушенням порядку погодження.

Таким чином, диспозицією ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає відповідальності за дії, які були встановлені відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і які відображені в оскарженій постанові.

На підставі викладеного, колегія суддів робить висновок, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбачений частиною 2 статті 140 КУпАП, а тому постанова про його притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею підлягає скасуванню як протиправна.

За встановлених обставин, апеляційний суд, користуючись наданим йому частиною 1 статті 195 КАС України правом виходу за межі доводів апеляційної скарги, вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, але невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що є підставою для зміни постанови суду, яка не містить мотивувальної частини.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2017 року у справі № 336/2101/17 (2-а/336/222/2017) змінити в частині обґрунтування висновків суду.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2017 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко