Справа № 165/2336/16-а
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8010/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С.М.,

суддів Гулида Р.М., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 12 червня 2017 року у справі № 165/2336/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько-Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить визнати дії Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області неправомірними та зобов'язати Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок пенсії з врахуванням заробітку, зазначеного у довідці № 136 від 02.11.2016 відділу культури Нововолинської міської ради, як державному службовцю із включенням до розрахунку пенсії з посадового окладу заступника начальника управління культури відповідні надбавки за вислугу років, високі досягнення у праці, надбавки за ранг, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премії та інші виплати у розмірі 90 відсотків, починаючи з 15 травня 2016 року, та покласти судові витрати на Державний бюджет України.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває на обліку в Іваничівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 відсотків заробітку. Її пенсія, відповідно до постанови Нововолинського міського суду від 22 червня 2016 року обраховується з посадового окладу заступника начальника управління культури і включає усі виплати з яких сплачено страхові внески (усі суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премій, надбавки за вислугу років та інших виплат згідно довідки відділу культури Нововолинської міської ради № 59 від 18.04.2016, рішення суду оскаржене не було і ступило в закону силу. Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери. 03.11.2016 вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії і надала довідку відділу культури Нововолинської міської ради №136 від 02 листопада 2016 року. Однак отримала відмову у такому перерахунку.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 12.06.2017 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що новий порядок призначення та виплати пенсії, який встановлений Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим законом. Відтак до спірних правовідносин повинні застосовуватися приписи статей 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії).

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що позивач працювала у Відділі культури виконавчого комітету Нововолинської міської ради на посаді заступника начальника. На даний час перебуває у відповідача на обліку та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону УкраїниУкраїни «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Згідно довідки про заробітну плату № 136 від 02.11.2016 заробітна плата за посадою заступника начальника відділу культури виконавчого комітету Нововолинської міської ради, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.12.2015 становить 6619,00 грн.

03.11.2016 ОСОБА_1 звернулась до Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючих державних службовців відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013.

Листом від 09.11.2016 № 5308/02-2013 Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії з посиланням на те, що оскільки Закон України «Про державну службу» в чинній редакції не передбачає проведення перерахунку пенсії, в тому числі призначених згідно Закон України «Про державну службу» та не поширюються на осіб, які працювали в органах місцевого самоврядування

Вважаючи таку відмову неправомірною позивач звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент звернення позивача до відповідача щодо проведення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям чинним законодавством України не передбачене право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01.12.2015 та не визначено умов та порядку проведення такого перерахунку, відповідач не мав правової підстави здійснювати перерахунок пенсії позивачу.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне зясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 37-1 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» в редакції, яка діяла до 01.01.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набув чинності 01.01.2015, положення статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» викладені в новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка діє з 15.12.2015, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме, виключено пункт 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу».

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», у зв'язку з чим положення Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» частково втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Так, відповідно до статті 90 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, з 01.05.2016 по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців.

У свою чергу, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Враховуючи те, що на момент коли, як вважає позивач, виникло право на перерахунок пенсії, в законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення її перерахунку.

Даної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 21.06.2017 у справі № К/800/14426/17.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних витрат, про що зазначено в рішенні цього суду від 12.10.2004 у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії».

З огляду на встановлене, правових підстав для застосування відповідачем, як пенсійним органом, приписів ст.37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 в редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії, не було.

Керуючись наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, оскільки приймаючи оскаржене рішення відповідач діяв виключно в межах наданих йому повноважень та на виконання покладених на нього обов'язків, а відтак відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 12 червня 2017 року у справі № 165/2336/16-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь в справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4