Справа № 736/858/17
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 жовтня 2017 року Чернігів Справа № 736/858/17

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючої судді - Д`якова В.І.,
суддів - Клопота С.Л, Падій В.В.,
за участю секретаря - Лазаренко В.Г.,
представника Чернігівського
обласного військового комісаріату - Лотоцького А.Р.,
представника Міністерства
оборони України - Остапенка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про: визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненаправлення до Міністерства оборони України заяви ОСОБА_1 від 22.03.2017, з доданими до неї документами, для розгляду питання призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з настанням інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 направити до Міністерства оборони України заяву ОСОБА_1 від 22.03.2017, з доданими до неї документами, для розгляду питання призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з настанням інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії; визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 12.11.2015 рік, з доданими до неї документами, про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з настанням інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії; зобов`язання Міністерства оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.03.2017 про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з настанням інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, та призначення вищевказаної допомоги.
12.10.2017 представником Міністерства оборони України у судовому засіданні заявлене клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 , у частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 12.11.2015, з доданими до неї документами, про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з настанням інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, без розгляду у зв`язку із пропущенням останнім строку звернення до суду з адміністративним позовом, передбаченого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вищевказане клопотання обґрунтоване тим, що, у відповідності до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У свою чергу, позивачу про порушення його прав було відомо ще з 11.01.2016. Разом з тим, до суду ОСОБА_1 звернувся лише 10.07.2017, тобто з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом, передбаченого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Враховуючи вищевикладене, просить суд адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду, на підставі статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині підтримав.
Проаналізувавши клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 у частині, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з частиною 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Тобто, чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів конкретно визначеним строком. Це, насамперед, викликано специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Дані строки обмежують час, протягом якого вказані правовідносини можуть вважатися спірними.
Згідно з частиною 2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
За приписами статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані».
Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
При цьому, суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У свою чергу, як вбачається з матеріалів позовної заяви, про порушення своїх прав позивач дізнався з моменту отримання ним листа Чернігівського обласного військового комісаріату від 11.01.2016 № 79 (а.с.10).
Разом з тим, до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 10.07.2017, що підтверджується відбитком штемпелю вхідної кореспонденції на позовній заяві (а.с. 1), тобто з пропущенням шестимісячного строку, встановленого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду з адміністративним позовом.
При цьому, суд зазначає, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.
Виходячи з вищевикладеного, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Суд звертає увагу на те, що позивачем в адміністративному позові не наведено будь-яких поважних причин, які б об`єктивно перешкоджали йому своєчасно звернутись до суду із вищезазначеною вимогою.
Згідно частини другої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
За таких обставин та з урахуванням відсутності доказів поважності причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , у частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 12.11.2015, з доданими до неї документами, про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з настанням інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, підлягають залишенню без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 у частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 12.11.2015, з доданими до неї документами, про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з настанням інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя В.І. Д`яков

Судді С.Л. Клопот

В.В. Падій