Справа № 205/4744/17
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

11.09.2017 Єдиний унікальний номер 205/4744/17
Єдиний унікальний номер 205/4744/17
Номер провадження 2/205/183/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Дніпра, інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпра Яворського Ігоря Костянтиновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м. Дніпра, інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпра Яворського Ігоря Костянтиновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.07.2017 року інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпра Яворським І.К. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 241771, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП - порушення п. 31.4.7г ПДР, а саме: керування транспортним засобом для надання послуг з перевезення пасажирів на якому не працюють механізми відкриття дверей аварійного виходу.

Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КУпАП. Позивач стверджує, що інспектором не були з'ясовані обставини, які вказували б на наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення, тому просить позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, участі в судових дебатах не приймав, письмово просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач - Управління патрульної поліції в м. Дніпрі в судове засідання не з'явилися, надали заперечення на адміністративний позов, про день, місце та час судового засідання повідмолені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідач Яворський І.К. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, участі в судових дебатах не приймав, про день, місце та час судового засідання повідмолений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача Яворського І.К., свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 21 липня 2017 року інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпра Яворським І.К. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 241771, згідно якої в м. Дніпрі, вул. Ближня, біля будинку № 31-б ОСОБА_1, 21 липня 2017 року о 08-50 год. керуючи транспортним засобом «БАЗ А079.32» номерний знак НОМЕР_1, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, який мав технічні несправності, а саме: не працюють механізми відкриття дверей аварійного виходу, чим порушив вимоги п. 31.4.7г ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Відповідно до пункту 31.4.7г ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів у разі, якщо не працюють передбачені конструкцією аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

В судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб «БАЗ А079.32» номерний знак НОМЕР_1 не був зупинений інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпра Яворським І.К., як про це зазначено в постанові серії АР № 241771 від 21 липня 2017 року, а знаходився на кінцевій зупинці маршруту № 86, що розташована в м. Дніпро по вул. Ближня. Після здійснення висадки пасажирів до водія ОСОБА_1 підійшли іспектори патрульної поліції з метою перевірки технічного стану транспортного засобу та зазначили, що це «планова перевірка», в ході якої встановлено, що задні двері «аварійного виходу» з середини автобусу відкриваються, а зовні ні. Однак, встановлено, що двері також відкриваються з зовні, але для цього необхідно їх привести в дію, що знайшло своє підтвердження в поясненнях свідка Яворського І.К. Також за своєю конструкцією транспортний засіб «БАЗ А.079» для евакуації пасажирів в аварійній ситуації в салоні передбачено 6 виходів, що підтверджується копією настанови з експлуатації автобусів туристичних БАЗ-А079.23, БАЗ-А079.24, БАЗ-А079.25 та відповідно до п. 8.10 Кузов автомобіля зазначено, що для евакуації пасажирів в аварійній ситуації в салоні є 6 виходів: двоє дверей; два вікна по лівому боці і вікно в задній частині кузова, які обладнані молоточками для розбивання скла; люки в даху, що мають пристрій для аварійного відкривання. (а.с. 7-8)

Згідно зі ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 288 КУпАП постанову посадової органу (посадової особи) у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б підтверджували винуватість позивача у порушенні Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працевлаштований на Приватному підприємстві «Зігфрід-М», що підтверджується наказом № 155-К та копією трудової книжки.

Технічною перевіркою транспортного засобу - маршрутного таксі перед виїздом на маршрут займається працівник ПП «Зігфрід-М», наділений повноваженнями з перевірки технічного стану.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпра Яворським І.К. неправомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 241771, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП - порушення п. 31.4.7г ПДР, а саме: керування транспортним засобом для надання послуг з перевезення пасажирів на якому не працюють механізми відкриття дверей аварійного виходу, оскільки в даному випадку позивач не є суб'єктом даного правопорушення.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження підлягає закриттю.

На підставі ст. 94 КАС України у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167, 171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Дніпра, інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпра Яворського Ігоря Костянтиновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 241771 від 21.07.2017 інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпра Яворського Ігоря Костянтиновича про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Остапенко