Справа № 804/2124/17
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 р.Справа № 804/2124/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2017р. по справі № 804/2124/17

за позовом ОСОБА_1

до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду щодо невиплати грошової допомоги у зв'язку з відставкою;

- зобов'язати Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд здійснити нарахування та виплату судді у відставці ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2017р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що 26.09.2016р. на підставі постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 року № 1515-VIIІ ОСОБА_1 було відраховано зі штату Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у зв'язку з відставкою.

Згідно розрахунку стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26.09.2016р., позивач, ОСОБА_1. має стаж 30 років 01 місяць 19 днів.

02.02.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду із заявою про нарахування та виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат, однак листом від 07.02.2016р. № 10/413/17 позивачу надано відповідь, в якій зазначено, що виплата вихідної допомоги діючим законодавством не передбачена.

Так, відповідно до ст. 109 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (у редакції, чинній на час спірних правовідносин, а саме на час подання позивачем заяви про відставку) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

Згідно з ч. 6 ст. 111 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» повноваження судді припиняються з дня набрання чинності постановою Верховної Ради України.

Суддя продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

З матеріалів справи вбачається, що позивача звільнено з посади судді постановою Верховною Радою України від 08.09.2016р. № 1515-VIIІ.

На час спірних правовідносин (на час припинення повноважень судді та звільнення позивача з посади судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду), набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» в новій редакції від 01.04.2015р., в якому відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» виключено статтю 136, яка передбачає виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат, за останньою посадою.

Норми Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» в частині виключення ст. 136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в установленому порядку не були визначенні неконституційними.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 19.11.2013 р. № 1-1/2013 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статей 103, 109, 131, 132, 135, 136, 137, підпункту 1 пункту 2 розділу XII Прикінцеві положення, абзацу четвертого пункту 3, абзацу четвертого пункту 5 розділу XIII Перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів, зазначив, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю. У зв'язку з цим парламент повноважний встановлювати вихідну допомогу та визначати її розмір.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні підстави вважати, що відмова у наданні вихідної допомоги є проявом порушення конституційних прав позивача.

Нормативно-правове регулювання матеріального забезпечення суддів здійснюється окремим законом, який може встановлювати, у тому числі, право судді на отримання вихідної допомоги при виході у відставку.

До 01.04.2014р. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» містив приписи щодо виплати вихідної допомоги. Проте, редакція цього Закону після 01.04.2014р. не передбачала виплату вихідної допомоги у разі виходу судді у відставку.

В подальшому, у ст. 143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 02.06.2016р., яка набрала чинності з 30.09.2016р., законодавець передбачив виплату суддям при звільненні у відставку вихідної допомоги, але в іншому розмірі, ніж було передбачено редакцією Закону до 01.04.2014р., а саме в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Тобто, у період з 01.04.2014р. до 30.09.2016р. виплата вихідної допомоги судді при виході у відставку не була передбачена, при цьому таке правове регулювання застосовувалось до усіх суддів без винятку та не було поставлено у залежність від будь-яких ознак.

Колегія суддів звертає увагу, що виключення законодавцем статті, що передбачала вихідну допомогу судді у зв'язку з виходом у відставку не може бути розцінено як звуження конституційних гарантій незалежності судді, порушення принципу передбачуваності Закону, та відповідно не створює обов'язку держави для виплати вихідної допомоги судді без правових на те підстав.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях відповідача в спірних правовідносинах відсутні ознаки протиправності, оскільки останній діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 25.04.2017р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2017р. по справі № 804/2124/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 17.10.2017 р.