Справа № 336/2600/17(2-а/336/276/2017)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2017 рокусправа № 336/2600/17 провадження №2-а/336/276/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 липня 2017 року по справі №336/2600/17 (пр.№2-а/336/276/17) за позовом Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Запоріжжя до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування постанови,-

в с т а н о в и В :

Шевченківське УПФУ м.Запоріжжя звернулося до суду з позовом. в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2017р. ВП №53782050 в частині стягнення з Управління виконавчого збору у розмірі 12800грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неправомірність рішення державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, оскільки невиконання УПФУ у повному обсязі судового рішення щодо перерахунку та виплати пенсії, повязане не з діями боржника, а з відсутністю фінансування з Державного бюджету України. При цьому, позивач вказував на те, що у відповідності до ст..27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 липня 2017 року позов задоволено. Постанова суду мотивована встановленими обставинами справи, які свідчать про те, що невиконання позивачем судового рішення про перерахунок та виплату пенсії, повязано виключно із фінансуванням з Державного бюджету. З цих підстав суд вказав на те, що оскільки виконання судового рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою, то у державного виконавця були відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору, що передбачено п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій

посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову

суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилався на необґрунтовані висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення виконавчого збору. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції помилково послався на положення п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у спірному випадку виконання рішення не здійснювалось за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 13.03.2017р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя видано виконавчий лист №2а-6711/11 про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст..28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням різниці, яка була виплачена, за період з 04.11.2010р. по 22.07.2011р.

14.04.2017р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2а-6711/11 та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 12800грн.

Не погодившись з рішенням державного виконавця щодо стягнення судового збору, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя (справа №0827/2а-6711/11) від 25.05.2011р., яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2013р., задоволено позов ОСОБА_1 та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст..28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням різниці, яка була виплачена, за період з 04.11.2010р. по 22.07.2011р.

На виконання вказаного судового рішення УПФУ у добровільному порядку здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 (а.с.4-5). В той же час, фактично суми перерахунку ОСОБА_1 виплачені не були, що і зумовило видання виконавчого листа з метою примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За змістом частини 3 вказаного Закону за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

З огляду на положення вказаних норм права державним виконавцем вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 12800грн., що становить чотири мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено випадки коли виконавчий збір не стягується. Так, п.3 ч.5 ст.27 Закону передбачено, що виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Вказуючи на неможливість застосування п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» до спірних правовідносин, державний виконавець посилається на те, що в порядку встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконуються рішення про стягнення, у тому числі соціальних виплат, а в спірному випадку виконується рішення зобовязального характеру, у звязку з чим виконання вказаного рішення не можливо віднести до виконання рішень, що здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

В той же час, державний виконавець не звернув уваги на те, що як рішення про стягнення пенсій (інших соціальних виплат) так і рішення про зобовязання виплатити пенсії (інші соціальні виплати) виконуються за рахунок коштів державного бюджету (за певною бюджетною програмою), при цьому, інших коштів, які б могли бути спрямовані відповідачем на виконання рішення суду, в УПФУ не існує.

Згідно з пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженого постановою УПФУ від 22 грудня 2014 року №28-2 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26486), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також обєднані управління (далі Управління) є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до пункту 4 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Отже, враховуючи повноваження УПФУ та приймаючи до уваги те, що фактична виплата перерахованих пенсії, у звязку з виконанням рішень судів, можлива лише за умови фінансування з державного бюджету (за певною бюджетною програмою), суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність стягнення з відповідача виконавчого збору.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 липня 2017 року по справі №336/2600/17 (пр.№2-а/336/276/17) без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 13.10.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк