Справа № 161/12046/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/10098/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадянина Республіки Індії ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2017 року у справі № 161/12046/17 за адміністративним позовом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Управління ДМС України у Волинській області до Громадянина Республіки Індії ОСОБА_2 про примусове видворення з України,-

В С Т А Н О В И В:

07.08.2017р. позивачі Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Управління ДМС України у Волинській області звернулись в суд з позовом до Громадянина Республіки Індії ОСОБА_2 про примусове видворення з України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.08.2017 року позов задоволено. Суд першої інстанції видворив за межі України громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 в примусовому порядку.

Крім того, суд першої інстанції затримав та помістив громадянина Республіки Індія ОСОБА_2, у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України с.Журавичі Ківерцівського району Волинської області, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України на термін до 6 (шести) місяців. Суд допустив постанову до негайного виконання.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Громадянин Республіки Індії ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права

Апелянт просить суд, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.08.2017 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.1 ст.41 КАС України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки існують підстави вважати, що відповідач перебуває на території України незаконно та без будь-яких документів, є всі підстави для його примусового видворення.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими виходячи з наступного.

02.08.2017р. в 12:40 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» Луцького прикордонного загону в 10 км. від лінії державного кордону України з Республікою Білорусь, в лісовому масиві поблизу с.Здомишель Ратнівського району Волинської області виявлено та затримано громадянина Індії ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з двома іншими громадянами Індії, за перебування в прикордонному контрольованому районі без документів, що посвідчують особу та спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Громадянин Республіки Індія ОСОБА_2 02.08.2017р. затримано в адміністративному порядку на підставі ст. 263 КУпАП, за спробу незаконного перетинання державного кордону України на термін до 3 діб, для встановлення особи і з'ясування обставин правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання.

Як видно з матеріалів справи у відповідача на час розгляду справи відсутній паспортний документ, обов'язковість якого визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та останній з заявою про отримання статусу біженця чи додаткового заходу в установленому законом порядку не звертався.

04.08.2017 р. Начальник ВРІАП штабу Луцького прикордонного загону Ващук П.Л. прийняв рішення про примусове повернення з України громадянина Індії ОСОБА_2 якого зобов'язано покинути територію України до 07.08.2017 року.

07.08.2017 р. Начальник ВРІП штабу Луцького прикордонного загону Ващук П.Л. прийняв рішення яким помістив у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства які незаконно перебувають на території України громадянина Ремпубліки Індія ОСОБА_2 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Проте, громадянин Індії ОСОБА_2 не виконав такого рішення, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом про примусове видворення іноземця за межі України.

Відповідно до ст.ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст.9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

ст. 30 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.

Зокрема, передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у ст.26 вказаного Закону.

Так, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно ч.8 ст.26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Враховуючи вищенаведені правові положення ст. 26 і 30 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусовому видворенню передують дві обставини, а саме прийняття рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що рішення про примусове повернення щодо відповідача прийняте 04.08.2017, а термін його виконання обмежувався 07.08.2017, що є недостатнім для виконання зазначеного рішення та значно ускладнює саму можливість такого виконання.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що ОСОБА_2 з часу затримання 02.08.2017 р. не мав можливості самостійно покинути територію України оскільки, був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль».

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_2 не володіє українською мовою та перебував в умовах ізоляції без можливості отримання належної правової допомоги.

Так, під час затримання, особі надавався перекладач. Однак, в матеріалах справи немає даних про те, що відповідач отримав належне роз'яснення правових наслідків невиконання рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства і мав можливість отримати правову допомогу та оскаржити дане рішення до суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, підстав вживати заходів примусового видворення немає.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що постанову слід скасувати та прийняти нову якою відмовити в позові.

Керуючись ст.195, ст.197, ст.198, ст.202, ст.207, ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Громадянина Республіки Індії ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2017 року у справі № 161/12046/17 - скасувати.

В позові Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Управління ДМС України у Волинській області до Громадянина Республіки Індії ОСОБА_2 про примусове видворення з України,- відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили.

Суддя Н. В. Бруновська
Суддя С. М. Кузьмич
Суддя Р. М. Шавель
Постанова складена в повному обсязі 17.10.2017 року.