Справа № 813/2547/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року справа № 813/2547/17

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ДФС України до товариства з обмеженою відповідальністю «Максимум Логістик» про стягнення суми штрафних санкцій, -

в с т а н о в и в:

ДФС України звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Максимум Логістик», в якому просить суд стягнути з відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до висновку Головного управління ДФС у Львівській області від 17.10.2014 №24640/8/13-01-21-02-15/1923 про неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/обігу ( в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлено порушення ТзОВ «Максимум Логістик» вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон України №481/95-ВР), яке полягає у неподанні звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за вересень 2014 року. На підставі Закону України № 81/95-ВР та Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 (далі - Порядок №790), ДФС України прийнято рішення від 10.02.2015 №000327 про застосування фінансових санкцій до ТзОВ «Максимум Логістик» у вигляді штрафу в сумі 17000,00грн. Оскільки відповідач штраф добровільно у встановлені законом строки до бюджету не сплатив, просить стягнути такий у судовому порядку.

Відповідач заяви про визнання позову чи заперечення на позовну заяву до суду не надав.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просила суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі представника відповідача до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Відповідач ТзОВ «Максимум Логістик» зареєстроване як юридична особа та перебуває на податковому обліку у контролюючому органі.

Згідно з висновком Головного управління ДФС у Львівській області від 17.10.2014 №24640/8/13-01-21-02-15/1923, встановлено факт неподання ТзОВ «Максимум Логістик» звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за вересень 2014року, що є порушенням вимог ч.3 ст.16 Закону України № 481/95-ВР.

На підставі висновку від 17.10.2014 №24640/8/13-01-21-02-15/1923, ДФС України прийнято рішення від 10.02.2015 №000327 про застосування до ТзОВ «Максимум Логістик» фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 17000,00грн.

Докази направлення відповідачу рішення про застосування фінансових санкцій наявні в матеріалах справи.

Доказів оскарження вказаного рішення чи сплати штрафних санкцій відповідач суду не подав.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з ТзОВ «Максимум Логістик» фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000,00грн.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з такого.

Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон України №481/95-ВР) визначені основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України. Частиною 1 ст. 16 Закону України №481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм вказаного Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Крім того, ч. 3 ст.16 вказаного Закону встановлено, що суб'єкти господарювання, які отримали передбачені вказаним Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 13.10.2005 №449 (далі - Наказ №449) «Про затвердження форм звітів щодо обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та інструкцій щодо їх заповнення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.11.2005 за №1311/11591, затверджено Інструкцію щодо заповнення форми звіту №1-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» (далі Інструкція).

Відповідно до вказаної Інструкції звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв подають суб'єкти господарювання, незалежно від форм власності, які виробляють алкогольні напої. Інформація подається за видами алкогольних напоїв, перелік яких зазначено в додатку до ліцензії.

Згідно з додатком до Наказу №449 суб'єкти господарювання усіх форм власності, які виробляють та реалізують алкогольні напої, подають звіт до органу державної податкової служби за місцем реєстрації до 10 числа місяця, що настає за звітним.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України 481/95-ВР за порушення норм вказаного Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, абз.18 ч.2 ст.17 Закону України 481/95-ВР визначено, що за неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000,00гривень.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 17 Закону України 481/95-ВР, рішення про стягнення штрафів, передбачених ч. 2 вказаної статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України. У разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у ч. 3 вказаної статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Крім того, порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону №481/95-ВР, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій».

Відповідно до пункту 10 Порядку у разі невиконання субєктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Суд встановив, що ДФС України 10.02.2015 прийнято рішення №00327 про застосування до ТзОВ «Максимум Логістик» фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 17000,00грн за порушення ч.3 ст.16 Закону №481/95-ВР, яке полягає у неподанні звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за вересень 2014 року.

Докази вжиття відповідачем заходів погашення заборгованості перед ДФС України в сумі 17000,00грн. в матеріалах справи відсутні.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 вказаного Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 94 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Максимум Логістик» фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. до бюджету.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик