Справа № 484/2629/17
Суддя: Максютенко О. А.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/2629/17
Провадження № 2-а/484/99/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Максютенко О.А.,

при секретарі - Завірюха В.Ю.,

за участі: позивачки ОСОБА_1Є

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

09.09.2017 року позивачка звернулася з адміністративним позовом до Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 07 жовтня 2016 року №6 Х сесії сьомого скликання Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області «Про розгляд заяви громадянки ОСОБА_1Є.» в частині відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 орієнтованою площею 0,0775 га, для обслуговування нежитлових будівель, господарських будівель і споруд, що розташовані біля житлового будинку № 12 по вул. Соборна в смт. Підгородна, на підставі ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у звязку з відсутністю затвердженого генерального плану смт. Підгородна, а також розробленого та затвердженого відповідно Закону України Про регулювання містобудівної діяльності» плану зонування або детального плану даної території;

- зобовязати Підгороднянську селищну раду Первомайського району Миколаївської області прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0,0775 га для обслуговування існуючих будівель, розташованих по вул. Соборній, 12 в межах території смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області;

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що на підставі рішення Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області від 25.03.1997 року №12 їй було надано дозвіл на будівництво літньої кухні і двох господарчих будівель на території будинку № 12 по вул. Комосомольській (нині Соборна) в смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області. На підставі акту від 20 липня 1997 року № 15, затвердженого архітектором Первомайського району 27.07.1997 року, позивачка отримала будівельний паспорт, яким затверджено план забудови земельної ділянки і розпочала будувати приміщення, оскільки згідно ст. 27 ЗК УРСР за рішенням Ради народних депутатів при неосвоєнні земельної ділянки або використанні її не за призначенням громадянин втрачає право на користування відведеною земельною ділянкою. Приміщення збудовані, але вона не може прийняти їх в експлуатацію, оскільки їй не виділено земельну ділянку під забудову.

У звязку з необхідністю отримати земельну ділянку позивачка звернулась в Підгороднянську селищну раду, надавши план розташування проектованої земельної ділянки орієнтовною площею 0,076 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по вул. Комосомольській (нині Соборна), 12 в смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області, складений землевпорядником Підгороднянської селищної ради.

Рішеннями Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області шостого скликання XXXIII сесії від 11.09.2015 року та VI сесії від 17.03.2016 року №6 позивачці відмовлено в наданні дозволу на виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0775 га для обслуговування існуючих нежитлових приміщень (двох господарських будівель та літньої кухні), розташованих на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по вул. Комосомольській (нині Соборна), 12 в смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області.

Згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.06.2016 року у справі № 484/538/16-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016 року, вказані позивачкою рішення Підгороднянської селищної ради були визнані протиправними та скасовані. Крім цього судовим рішенням зобовязано відповідача повторно розглянути заяву позивачки про надання дозволу на виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування існуючих нежитлових приміщень.

07 жовтня 2016 року за №6 Х сесію сьомого скликання Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області «Про розгляд заяви громадянки ОСОБА_1Є.» прийнято рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 орієнтованою площею 0,0775 га, для обслуговування нежитлових будівель, господарських будівель і споруд, що розташовані біля житлового будинку № 12 по вул. Соборна в смт. Підгородна, на підставі ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у звязку з відсутністю затвердженого генерального плану смт. Підгородна, а також розробленого та затвердженого відповідно Закону України Про регулювання містобудівної діяльності» плану зонування або детального плану даної території.

Позивачка вважає це рішення протиправним і незаконним, просить його скасувати, оскільки правовідносини щодо забудови земельної ділянки виникли у 1997 році, а вказаний у рішенні Закон набрав чинності з 12.03.2011 року, тому його застосування є неможливим. Крім того, у рішенні ХХІІ сесії шостого скликання Підгороднянської селищної ради від 24.01.2013 року № 2 «Про розробку, оновлення та внесення змін до генеральних планів населених пунктів Підгороднянської селищної ради в 2013 році» визначено актуальним генеральний план селища Підгородна та с. Вербова Балка згідно програми розвитку земельних відносин Підгороднянської селищної ради на 2012-2014 роки, тому підстава для відмови у задоволенні її заяви є незаконною.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання листа. Причини неявки не відомі. Заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.02.2016 року позивачка звернулася до Підгороднянської селищної ради Первомайського району із заявою про надання дозволу на розробку Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0775 га для обслуговування існуючих нежитлових приміщень (двох господарських будівель та літньої кухні), розташованих на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по вул. Комосомольській (нині Соборна), 12 в смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області. До заяви додані рішення Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області від 25.03.1997 року №12, згідно якого їй надано дозвіл на будівництво літньої кухні і двох господарчих будівель на території будинку № 12 по вул. Комосомольській (нині Соборна) в смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області (а.с. 11, 12), акт від 20 липня 1997 року № 15, затверджений архітектором Первомайського району 27.07.1997 року, згідно якого позивачка отримала будівельний паспорт, яким затверджено план забудови та місце положення будівель і споруд розміщених на земельній ділянці (а.с. 10, 11)

На підставі цих документів позивачка розпочала будувати приміщення, оскільки згідно ст. 27 ЗК УРСР за рішенням Ради народних депутатів при неосвоєнні земельної ділянки або використанні її не за призначенням громадянин втрачає право на користування відведеною земельною ділянкою. Приміщення збудовані, але вона не може прийняти їх в експлуатацію, оскільки їй не виділено земельну ділянку під забудову.

Однак, рішеннями Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області шостого скликання XXXIII сесії від 11.09.2015 року та VI сесії від 17.03.2016 року №6 позивачці відмовлено в наданні дозволу на виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0775 га для обслуговування існуючих нежитлових приміщень, розташованих на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по вул. Комосомольській (нині Соборна), 12 в смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області.

Згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.06.2016 року у справі № 484/538/16-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016 року, вказані позивачкою рішення Підгороднянської селищної ради були визнані протиправними та скасовані. Крім цього судовим рішенням зобовязано відповідача повторно розглянути заяву позивачки про надання дозволу на виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування існуючих нежитлових приміщень.

07 жовтня 2016 року за №6 Х сесію сьомого скликання Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області «Про розгляд заяви громадянки ОСОБА_1Є.» прийнято рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 орієнтованою площею 0,0775 га, для обслуговування нежитлових будівель, господарських будівель і споруд, що розташовані біля житлового будинку № 12 по вул. Соборна в смт. Підгородна, на підставі ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у звязку з відсутністю затвердженого генерального плану смт. Підгородна, а також розробленого та затвердженого відповідно Закону України Про регулювання містобудівної діяльності» плану зонування або детального плану даної території (а.с.14, 15).

Спірні правовідносини врегульовано Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Так, згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується, набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону. Порядок та підстави набуття громадянами права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності визначений Земельним кодексом України.

За приписами п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань селищної ради віднесене вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Аналогічна правова норма закріплена в ч. 1 ст. 122 ЗК України, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування у смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області здійснюється Підгороднянською селищною радою Первомайського району Миколаївської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах : для ведення садівництва не більше 0,12 га; для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 га, в селищах не більше 0,15 га, в містах не більше 0,10 га.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно норм ЦК України щодо переходу набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, то ст.377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 р. N 507, багатоквартирний будинок є жилий будинок з двома і більше квартирами.

Житловий будинок по вул. Комосомольській (нині Соборна), 12 в смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області має більше двох квартир, тому є багатоквартирним. За житловим законодавством квартира - це відособлена частина житлового будинку, що складається з однієї або декількох кімнат, а також місць допоміжного використання, передбачених для задоволення господарчо-побутових та інших потреб громадян, пов'язаних з їх проживанням в такому приміщенні.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. При цьому прибудинковою територією вважають встановлену за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення та обслуговування жилого будинку й господарських і технічних будівель та споруд біля нього, тобто територію під жилим будинком, проїзди й тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів жителів будинку, для господарських потреб та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацією будинку.

Призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм статті 42 Земельного кодексу України вбачається, що в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об'єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону від 29.11. 2001 р. № 2866-ІІІ "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11.11 2002 р. № 1521 "Про реалізацію Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). При цьому, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної або комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, частиною 7 статті 118 ЗК України встановлено виключний перелік правових підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, який не підлягає розширеному тлумаченню.

Аналогічний правовий підхід викладено в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 29.01.2015 р. № К/800/38993/14 та від 29.09.2015 р. № К/800/31171/15.

Разом з тим, підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель, господарських будівель і споруд у оскаржуваному рішенні вказано - відсутність затвердженого генерального плану смт. Підгородна та відсутність розробленого і затвердженого відповідно до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» плану зонування або детального плану даної території, що не входить до переліку підстав, визначених ч. 7 ст. 118 ЗК України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до викопіювання з плану землекористування Підгороднянської селищної ради та плану розташування проектованої земельної ділянки, рішення ХХІІ сесії шостого скликання Підгороднянської селищної ради від 24.01.2013 року № 2 «Про розробку, оновлення та внесення змін до генеральних планів населених пунктів Підгороднянської селищної ради в 2013 році» (а.с. 4, 5, 13) місце розташування земельної ділянки відповідає актуальному генеральному плану селища Підгородна згідно програми розвитку земельних відносин Підгороднянської селищної ради на 2012-2014 роки.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011 року, у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

При цьому, суд звертає увагу, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», яким відповідач в рішенні обґрунтовує прийняття відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель, господарських будівель і споруд, набрав чинності лише 12.03.2011 року, а правовідносини щодо будівництва у цьому випадку почалися в 1997 році, а тому зазначений Закон не може бути застосований до цього факту.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Надані позивачкою рішення Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області від 25.03.1997 року №12, будівельний паспорт, акт від 20 липня 1997 року № 15, та дозвіл нга виконання будівельних робіт є документами, якими було надано позивачці дозвіл на здійснення будівництва літньої кухні і двох господарчих будівель на території будинку № 12 по вул. Комосомольській (нині Соборна) в смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області.

Це означає, що державою на той час було визнано, що проект затверджений головним управлінням архітектури та містобудування Первомайської райдержадміністрації, відповідає вимогам містобудівного законодавства того часу, та його реалізація можлива за наявністю лише цього дозволу, що не потребує отримання іншого дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, судом встановлено порушення Підгороднянською селищною радою під час вирішення спірного питання, а саме відмови в наданні дозволу на виготовлення проектної документації на підставах, які не входять до переліку підстав, визначених ч. 7 ст. 118 ЗК України, з чого можна зробити висновок, що законних підстав для відмови у відповідного органу по вирішенню даного питання не було.

Тому ця частина позовних вимог позивачки підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним рішення Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області Х сесії сьомого скликання від 07.10.2016 року № 6 «Про розгляд заяви громадянки ОСОБА_1Є.» та його скасуванням.

Щодо вимоги позивачки про зобовязання Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0,0775 га для обслуговування існуючих будівель, розташованих по вул. Соборній, 12 в межах території смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань селищної ради віднесене вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Отже, вирішення регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції пленарних засідань селищної ради, а відтак суд не вправі перебирати на себе його повноваження.

Така позиція суду повністю узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові Пленуму №13 від 24.10.2008 року, згідно з яким суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

В той же час, у контексті положень частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Проте суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи з третіх осіб, про захист яких вони просять.

Визначаючи спосіб захисту порушеного права позивачки, суд приходить до висновку, що таке право можливо відновити, шляхом зобовязання Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області повторно розглянути заяву громадянки ОСОБА_1 з питання надання дозволу на виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0775 га для обслуговування існуючих нежитлових приміщень з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині даного судового рішення, а в іншій частині позовних вимог відмовити.

Крім того, суд відповідно до ст. 94 КАС України та п.35 постанови №10 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.6, 8-11, 70, 71, 72, 86, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 07 жовтня 2016 року №6 Х сесії сьомого скликання Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області «Про розгляд заяви громадянки ОСОБА_1Є.» в частині відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 орієнтованою площею 0,0775 га, для обслуговування нежитлових будівель, господарських будівель і споруд, що розташовані біля житлового будинку № 12 по вул. Соборна в смт. Підгородна, на підставі ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у звязку з відсутністю затвердженого генерального плану смт. Підгородна, а також розробленого та затвердженого відповідно Закону України Про регулювання містобудівної діяльності» плану зонування або детального плану даної території.

Зобовязати Підгороднянську селищну раду Первомайського району Миколаївської області повторно розглянути заяву громадянки ОСОБА_1 з питання надання дозволу на виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0775 га для обслуговування існуючих нежитлових приміщень з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині даного судового рішення.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовити

Стягнути з Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області 640 грн. судового збору на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, а якщо було подано, то після перегляду справи судом апеляційної інстанції, в разі якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом 10 днів з дня отримання повного тексту постанови всіма учасниками процесу до Одеського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: