Справа № 802/4441/14-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4441/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

11 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Гіюк Д.М.,

представника позивача: Люлика Р.І.,

представника відповідача: Левченко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Браїлівчанка" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Браїлівчанка" до Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Браїлівчанка» (ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка») звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (Жмеринська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області) в якому просило:

-визнати протиправними дій відповідача щодо відображення в інтегрованій картці платника податків - ТОВ "Швейна фабрика" Браїлівчанка" суми податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 16551, 81 грн. та нарахування пені на вказану суму;

- скасувати податкову вимогу від 08.12.2014 р. №15-25 про визначення суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями ТОВ "Швейна фабрика "Браїлівчанка" у загальному розмірі 18 564,18 грн.;

- зобов'язати відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків - ТОВ "Швейна фабрика" Браїлівчанка" шляхом відображення сплати податкових зобов'язань по податку на додану вартість відповідно до призначення платежу, вказаного у платіжному дорученні №142 за 31 травня 2001 року на суму 12000 грн., та скасування (включення) суми податкового боргу та пені нарахованих на вказану суму з дати нарахування цих сум.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з судовими рішеннями ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» подало касаційну скаргу за результатами розгляду якої Вищий адміністративний суд України 07 грудня 2016 року постановив ухвалу про скасування постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року і ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року та направлення адміністративної справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи Вінницький окружний адміністративний суд виніс постанову від 04 квітня 2017 року про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні про задоволення апеляційної скарги заперечила, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України (ПК України) податкова декларація, розрахунок (податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України всатновлено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 статті 203 для подання податкової декларації, про що зазначено в пункті 203.2. статті 203 ПК України.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.4, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 87. 9 статті 87 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення податкового боргу та його зарахування) визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно із облікової картки платника податків станом на 25.01.2013 року у ТОВ "Швейна фабрика" Браїлівчанка" відсутня заборгованість по податкових зобов'язаннях та наявна переплата в сумі 9292, 25 грн.

Проте, заборгованість виникала у зв'язку із подачею ТОВ "Швейна фабрика" Браїлівчанка" декларацій, зокрема № від 25.01.2013 р., № від 19.06.2013 р., № від 22.07.2013 р., № від 18.08.2013 р., № від 17.09.2013 р., № від 20.10.2013 р., № від 18.11.2013 р., № від 19.12.2013 р., № від 19.01.2014 р., № від 19.02.2014 р., № від 15.03.2014 р., № від 22.04.2014 р., № від 20.05.2014 р., № від 20.06.2014 р., № від 22.07.2014 р., № від 20.07.2014 р., № від 18.08.2014 р., № від 17.09.2014 р., № від 09.10.2014 р., №906711886 від 18.11.2014 р. з ПДВ по ним.

За таких обставин, наступні платежі ТОВ "Швейна фабрика" Браїлівчанка" зараховувались податковим органом в рахунок погашення зобов'язань, що виникли внаслідок подачі вищевказаних декларацій, що підтверджується інтегрованою карткою платника податків.

Наявність податкового боргу, який виник внаслідок поданих позивачем податкових декларацій, слугувало підставою для винесення Жмеринською ОДПІ податкової вимоги №15-25 від 08 грудня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що податковий борг у позивача виник з 30 січня 2013 року, а тому відповідачем правомірно сформовано податкову вимогу і правомірно відображено в в інтегрованій картці платника податків суми податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 16551,81 грн. та нарахувано пеню на вказану суму.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав задоволення позовних вимог про зобо'язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків - ТОВ "Швейна фабрика" Браїлівчанка" шляхом відображення сплати податкових зобов'язань по податку на додану вартість відповідно до призначення платежу, вказаного у платіжному дорученні №142 за 31 травня 2001 року на суму 12000 грн., та скасування (включення) суми податкового боргу та пені нарахованих на вказану суму з дати нарахування цих сум, з огляду на нступне.

Так, механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок), інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, на час виникнення спірного податкового боргу та формування податкової вимоги визначався Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року №765, що зареєстрований Міністерством юстиції України 4.02.2014 року за № 217/24994 (Порядок).

Пунктом 3 розділу І Порядку визначено, що інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Порядку, для зведеного оперативного обліку надходжень платежів, повернення коштів, помилково або надміру зарахованих сум територіальними органами Міндоходів в електронному вигляді ведуться реєстри надходжень та повернень платежів за відповідною формою.

Згідно пункту 2 розділу ІІІ Порядку, зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів в інтегрованій картці платника.

Дані про надходження податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску відображаються територіальним органом Міндоходів, на який покладено функції з ведення обліку відповідного платежу, в інтегрованій картці платника і в реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державної казначейської служби України відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів (пункт 5 розділу ІV Порядку).

Тобто, сума податку може бути відображена податковим органом в інтегрованій картці платника податку тільки у разі отримання відомостей від органів Державної казначейської служби України про зарахування вказаної суми до відповідного бюджету.

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Швейна фабрика" Браїлівчанка" 31 травня 2001 року згідно платіжного доручення №142 перераховано через АКБ "Україна" кошти в сумі 12 000 грн. (ПДВ) до державного бюджету.

Проте, вказане платіжне доручення не було виконано банком та кошти не зараховано до бюджету, жодних повідомлень від казначейської служби щодо такого зарахування відповідачу не надходило.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за відсутності повідомлень казначейської служби щодо зарахування до бюджету коштів в сумі 16551,81 грн. та доказів списання даної заборгованості, то у відповідача відсутні правові підстави для відображення сплати податкових зобов'язань по податку на додану вартість відповідно до призначення платежу, вказаного у платіжному дорученні №142 за 31 травня 2001 року на суму 12 000 грн., та скасування (включення) суми податкового боргу та пені нарахованих на вказану суму з дати нарахування цих сум.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Браїлівчанка" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 жовтня 2017 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Сушко О.О. Смілянець Е. С.