Справа № 462/4167/17
Суддя: Кирилюк А. І.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/4167/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І. розглянувши у скороченому провадженні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов'язання виплатити допомогу при народженні дитини,

встановив:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправним рішення Залізничного відділу соціального захисту УСЗ ДГП ЛМР про припинення виплати допомоги при народженні дитини та зобов'язати управління Залізничного відділу соціального захисту виплатити допомогу при народженні дитини відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», починаючи з 01 жовтня 2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила сина - ОСОБА_2, у зв'язку з чим звернулася 17.12.2015 року із заявою у Залізничний відділ соціального захисту УСЗ ДГП ЛМР про отримання допомоги при народженні дитини, яку їй було призначено. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 року її син помер і з 01.10.2016 року Залізничним відділом соціального захисту УСЗ ДГП ЛМР було припинено виплату вказаної державної допомоги. Крім того, 04.03.2017 року отримала відповідь, що виплату допомоги їй припинено у зв'язку з смертю дитини. Таке рішення відповідача вважає неправомірним, оскільки умови призначення і виплати допомоги при народженні дитини передбачено Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Враховуючи наведене просить позов задовольнити.

Відповідач, повідомлений про відкриття скороченого провадження у справі належним чином відповідно до ст. 33 КАС України. Ухвалу про відкриття скороченого провадження судом направлено на адресу відповідача, та вручено.

Представник Залізничного відділу соціального захисту УСЗ ДГП ЛМР Процюк О.Б. (довіреність № 260306-33 від 04.01.2017 року) подала суду письмові заперечення на позов, в яких вказала, що при призначенні допомоги при народженні дитини Залізничний відділ соціального захисту керується ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Порядком призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 27.12.2001 №1751. У відповідності до абз.28 п.13 Порядку виплата допомоги при народженні припиняється у разі смерті дитини. Виплата припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. ОСОБА_1 звернулася до Залізничного відділу соціального захисту із заявою від 17.12.2015 року про призначення допомоги при народженні дитини, на сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки, ІНФОРМАЦІЯ_2 року син позивачки помер, тому Залізничним відділом соціального захисту з 01.10.2016 року ОСОБА_1 було припинено виплату допомоги при народженні дитини. Враховуючи наведене вважає позовні вимоги безпідставними та в задоволенні позову просить відмовити.

Суд, дослідивши зміст адміністративного позову, зваживши доводи позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи та з'ясувавши дійсні обставини, які перевірив доказами, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Так, відповідно до ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.11.2015 року, позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Львові народила дитину - сина ОСОБА_2 (а.с. 5).

ОСОБА_1 17.12.2015 року звернулася у Залізничний відділ соціального захисту УСЗ ДГП ЛМР із заявою про призначення допомоги при народженні дитини, на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 07 жовтня 2016 року (а.с. 6).

Із відповіді Управління соціального захисту від 20.02.2017 року вбачається, що Залізничним відділом соціального захисту ОСОБА_1 припинено з 01.10.2016 року виплату допомоги при народженні дитини (повідомлення №5996 від 17.10.2016 року).

Порядок призначення і виплати соціальної допомоги при народженні дитини визначений Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Відповідно до ч. 9 ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, у відповідності до пункту 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751, виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання, крім дітей, які народилися під час перебування матері в слідчому ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір'ю; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду; усиновлення дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування; смерті дитини; смерті отримувача допомоги; виникнення інших обставин.

Отже зазначеними нормами визначено вичерпний перелік обставин припинення виплати допомоги при народженні дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, припинивши виплату при народженні дитини ОСОБА_1, діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений відповідним законодавством України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 КАС України постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Керуючись ст.ст. 160-163, 167, 183-2, 186, 254, 256 КАС України, суд,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов'язання виплатити допомогу при народженні дитини - відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами та іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя(підпис).

З оригіналом згідно

Суддя: