Справа № 823/458/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/458/17 Головуючий у 1-й інстанції: Русаков Г.С. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання незаконними дій державного виконавця та скасування постанови від 15.02.2017 року про стягнення коштів на витрати виконавчого провадження,

ВСТАНОВИЛА:

Канівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо винесення постанови про стягнення коштів на витрати виконавчого провадження № 53233717 в сумі 67,36 грн. незаконними та скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про стягнення з боржника коштів на витрати виконавчого провадження від 15.02.2017 року по ВП № 53233717.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 12.01.2017 року головним державним виконавцем Вакуленко С.М. було відкрите виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №697/2205/16-а Канівського міськрайонного суду Черкаської області.

21.02.2017 року виконавче провадження закінчено на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку із повним фактичним виконанням рішенням суду.

15.02.2017 року було винесено постанову про стягнення з Канівського об'єднаного УПФУ Черкаської області витрат виконавчого провадження в розмірі 67,36 грн., які складаються з папір 6 листів по 0,15 грн. за один аркуш, канцелярські товари 1 шт. - 0,74 грн., поштові витрати (рекомендований лист без повідомлення) 1 шт. - 6,00 грн., тонер для принтерів 10 по 0,10 грн., заправка для картриджа 10 по 0,12 грн., обслуговування комп'ютерної техніки 1 - 6,34 грн., внесення по користуванню ЄДРВП 1 - 51,00 грн., а всього 67,36 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість витрат понесених ВДВС під час примусового виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 42 цього Закону кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 42 вказаного Закону встановлено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 цього Закону витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Частина 4 статті 42 Закону передбачає, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до п. 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5 (далі - Інструкція №512/5) витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до положень п. 2 розділу VI Інструкції № 512/5 постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься у випадку закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", тобто у зв'язку з повним фактичним виконанням судового рішення, тому державним виконавцем винесено постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2016 № 3917/5 «Про встановлення розмірів плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями» з 05.12.2016 установлено плату за користування автоматизованою системою виконавчого провадження у розмірі 51,00 грн. за кожне відкрите виконавче провадження, що спростовує доводи апелянта про іншу вартість цих послуг.

Окрім того, 24.02.2016 начальником Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Кравченко О.В. затверджено розрахунок витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Обґрунтованість розміру відповідних витрат встановлено саме у даному документі, в якому і містяться відомості про документи щодо закупівлі відповідних товарів та послуг.

На підставі розрахунку Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2016 р. №3917/5 «Про встановлення розмірів плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями», наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5, яким затверджено види та розмір витрат виконавчого провадження, - 11.01.2017 р. начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Гайдар A.B. затверджено розрахунок витрат на проведення виконавчих дій, що використовується у відділі.

У відповідності розрахунку витрат на проведення та організацію виконавчих дій державним виконавцем здійснено нарахування розміру витрат виконавчого провадження, види та яких підтверджені відповідачем.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що витрати, під час примусового виконавчого провадження, правомірно, у відповідності до положень ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», при прийнятті рішення про закінчення виконавчого провадження, були стягнуті державним виконавцем Вакуленко С.М. з боржника Канівського об'єднаного УПФ України Черкаської області, у видах та по тарифах встановлених Міністерством юстиції України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Судді: