Справа № 336/2910/17(2-а/336/298/2017)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
04 жовтня 2017 рокусправа № 336/2910/17 2-а/336/298/2017
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.
суддів: Чабаненко С.В. Щербака А.А.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року у справі № 336/2910/17 (2-а/336/298/2017) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) задоволено:
- визнано протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач) щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відмову в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи (проходження військової служби) з 01.01.2001 року по 30.06.2010 року з урахуванням отримуваної ним заробітної плати за вказаний період відповідно до довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 № 837/ф від 30.12.2016 року та № 838/ф від 30.12.2016 року;
- зобов`язано відповідача перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 12 квітня 2017 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією;
- зобов`язано відповідача зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи (проходження військової служби) з 01.01.2001 року по 30.06.2010 року з урахуванням отримуваної ним заробітної плати за вказаний період відповідно до довідок Запорізького обласного військового комісаріату № 837/ф від 30.12.2016 року та № 838/ф від 30.12.2016 року при призначені пенсії з 12 квітня 2017 року та провести відповідний перерахунок і доплату недоотриманих сум;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь позивача, витрати на правову допомогу в розмірі 500 (п`ятсот) грн..
Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм чинного законодавства, відповідач просить постанову суду першої інстанції у даній справі скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що з огляду на положення частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відсутні, оскільки при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Крім цього, заявник апеляційної скарги не погоджується з висновками суду в частині розподілу судових витрат.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Після призначення пенсії позивач продовжував працювати.
05 квітня 2017 року позивач звернувся до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення йому пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016рр.).
На звернення позивача, відповідач листом від 10.05.2017 повідомив про те, що з 12.04.2017 року позивача переведено на пенсію за віком. При переведенні з одного виду пенсії на інший, був застосований показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік - 1 197,91, відповідно до Постанови КМУ №327 від 23.04.2012р. Розмір пенсії за віком становить 1674,78 грн..
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше. Відтак, при призначенні позивачу пенсії за віком відповідач повинен був застосовувати положення частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не частини третьої статті 45 цього Закону.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною третьою статті 45 цього Закону, встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак позивачу було призначено іншу пенсію за іншим законом.
Так, позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.
За таких обставин, відповідач безпідставно застосував у спірних правовідносинах переведення з одного виду пенсії на інший згідно з положеннями частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV та, відповідно, застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року, 02.12.2015 року (справи № 21-612а14, № 193/1029/14-а).
Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності дій УПФУ у відмові в розрахунку позивачу пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та про необхідність зобов`язання УПФУ перерахувати позивачу пенсію за віком з 12.04.2017р. відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2014-2016рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.
Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Із наведеного вбачається, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.
З наданих документів вбачається, що позивачу надано правову допомогу у вигляді участі його представника у судовому засіданні.
Колегія суддів погоджується, що позивач має право на відшкодування понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на правову допомогу в розмірі 500,00 грн..
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 197, 200, 205, 206 КАС України, суд
Апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року у справі № 336/2910/17 (2-а/336/298/2017) - залишити без змін.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС України.
Головуючий: Н.П. Баранник
Суддя: С.В. Чабаненко
Суддя: А.А. Щербак