Справа № 701/682/17-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 701/682/17-а Головуючий у 1-й інстанції: Маренюк В.Л.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Лічевецького І.О. Твердохліб В.А. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області на постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області, третя особа: Відділ Держгеокадастру Маньківського району Черкаської області про скасування рішення та зобов'язання прийняти рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області, третя особа: Відділ Держгеокадастру Маньківського району Черкаської області, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення 19 сесії 7 скликання Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 25.04.2017р. в частині розгляду заяви ОСОБА_5 про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яким дану заяву відтерміновано до більш детального вивчення; - зобов'язати відповідача затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку земель» та Податкового кодексу України.

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення 19 сесії 7 скликання Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 25.04.2017р. в частині розгляду заяви ОСОБА_5 про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яким дану заяву відтерміновано до більш детального вивчення.

Зобов'язано Іваньківську сільську раду Маньківського району Черкаської області прийняти рішення по заяві ОСОБА_5 про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 у спосіб, визначений чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про оцінку земель» та Податкового кодексу України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Іваньківська сільська рада Маньківського району Черкаської області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

09 жовтня 2017 року до Київського апеляційного адміністративного суду від відповідача - Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області засобами електронного зв'язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням його представника в інших судових засіданнях.

Колегія суддів вважає, що вказане клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки таке відкладення може призвести до затягування строків розгляду справи, та, як наслідок, вчинення таких дій - порушення судом норм процесуального права. Крім цього, відповідач не позбавлений можливості направити в судове засідання суду апеляційної інстанції іншого представника.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до договору оренди водоймища від 26.06.2006р., який зареєстрований 29.06.2005 року у відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за № 865, ОСОБА_5 передано в строкове платне користування терміном на 20 років, водоймище, розташоване на земельній ділянці площею 7,2395 га. в межах населеного пункту села Іваньки Маньківського району Черкаської області. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

19.12.2016 року позивач звернувся із заявою до сесії Іваньківської сільської ради з проханням замовити виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Сесією Іваньківської сільської ради 17 скликання від 27.01.20017р. (лист № 61 від 31.01.2017 року) заява позивача визнана такою, що не підлягає до задоволення та запропоновано позивачу як землекористувачу звернутись до суду або діяти, відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оцінку землі», а тому ОСОБА_5 самостійно замовив та оплатив виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки та 10.04.2017 року дана технічна документація пройшла державну експертизу у ДП «Черкаський науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою» з позитивним висновком.

18.04.2017 року ОСОБА_5 звернувся до сесії Іваньківської сільської ради з клопотанням затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки, у відповідності до ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» до якого він додав пакет документів, що складався з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на 18 аркушах та висновок державної експертизи землевпорядної документації.

Розгляд його клопотання відкладався, а на засіданні дев'ятнадцятої сесії сьомого скликання заяву ОСОБА_5 вирішено відтермінувати до більш детального вивчення до наступної сесії.

Позивач, вважаючи дії та рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні визначені Законом України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року № 1378-IV.

Частина 1 названого Закону визначає нормативну грошову оцінку земельних ділянок як капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

За змістом статті 18 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Статтею 20 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про оцінку земель», технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

За приписами пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

В силу пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом вказаної норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 КАС України встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, відповідно до зазначених норм, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, таке рішення прийнято владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оскаржуване рішення є юридично значимим, тобто таким, що має безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Як вбачається із протоколу пленарного засідання 19 сесії 7 скликання Іваньківської сільради Маньківського району Черкаської області від 25.04.2017 року, на обговорення депутатів було винесено заяву позивача про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Із вказаного протоколу вбачається, що депутати Іваньківської сільради вирішили відтермінувати для більш детального вивчення даного питання до наступної сесії. Тобто, конкретного рішення відповідачем не приймалось, а лише протокольно обговорювалось.

Таким чином, твердження позивача про те, що рішенням 19 сесії 7 скликання Іваньківської сільради Маньківського району Черкаської області, оформленого протоколом № 19 від 25.04.2017р. в розгляді його заяви про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки йому було відмовлено, колегія суддів вважає безпідставним.

З огляду на зазначене, висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення 19 сесії 7 скликання Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 25.04.2017р. щодо розгляду заяви ОСОБА_5 про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яким дану заяву відтерміновано до більш детального вивчення, є помилковим, а тому постанова суду в зазначеній частині підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно ст. 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», якщо об'єкт державної експертизи підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, то він позитивно оцінюється та погоджується. У разі необхідності погодження може бути обумовлено певними умовами щодо додаткового опрацювань окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок.

Позитивні висновки державної експертизи, щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, відкриття робіт з реалізацією заходів, передбачених відповідною документацією.

Оскільки, відповідного рішення відповідач по суті заяви ОСОБА_5 не приймав, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки не розглянута.

Разом з тим, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом вказаної правової норми вбачається, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 КАС України. Завдання правосуддя полягає в гарантуванні дотримання вимог права та контролю за легітимністю прийняття рішень.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи адміністративного органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

Суд може прийняти рішення про зобов'язання органу владних повноважень прийняти певне рішення, в разі, якщо можливість прийняття єдиного альтернативного рішення виключена судом.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

В рішеннях у справі «Будченко проти України» (Budchenko v. Ukraine) від 24 липня 2014 року, «Суханов та Ільченко проти України» від 27.06.2014 року Європейський суд з прав людини зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам (див. ухвалу щодо прийнятності у справі «Стек та інші проти Сполученого Королівства» (Stec and Others v. the United Kingdom), n. 54, заяви №№ 65731/01 та 65900/01, ЄСПЛ 2005-Х).

У рішенні по справі «Будченко проти України» (Budchenko v. Ukraine) від 24 липня 2014 року Суд також вказав, що відмова у задоволенні законного права заявника через відсутність механізму його реалізації, становить втручання у право власності згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а через нездатність забезпечити реалізацію такого права заявника в розумні терміни, держава поклала на нього надмірний та неспіврозмірний тягар, порушивши таким чином свої зобов'язання за статтею 1 Першого протоколу.

У рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 27.06.2014 року Суд вказав, що відмова держави здійснити певні дії становила втручання в права заявників, передбачені статтею 1 Першого протоколу. Уряд не надав жодних пояснень цієї бездіяльності, яка тримала заявників у невизначеності. Таким чином, Суд не бачить жодних причин, чому органи влади не вжили заходів для визначення розміру надбавки до пенсії заявників і вважає це втручання невиправданим (див., з відповідними змінами, рішення у справі «Клаус і ОСОБА_4 проти Грузії» (Klaus and Iouri Kiladze v. Georgia), заява № 7975/06, від 2 лютого 2010 року; рішення у справі «Будченко проти України» (Budchenko v. Ukraine), № 38677/06, від 24 квітня 2014 року). Отже, було порушення права заявників, передбаченого статтею 1 Першого протоколу, за період з 2 квітня по 31 грудня 2006 року.

В остаточному рішенні у справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine), № 23759/03 та № 37943/06 від 14 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини звертав увагу, що скарги заявника на незаконність застосування у правовідносинах інструкції, яка є підзаконним актом, і незастосування декрету Кабінету Міністрів, який мав силу закону, не були задоволені національними судами, та зазначав про порушення прав заявника, гарантованих статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд дійшов такого висновку у зв'язку з тим, що по-перше, відповідне національне законодавство не було чітким та узгодженим та, таким чином, не відповідало вимозі «якості» закону і не забезпечувало адекватність захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимогу законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Згідно частини другої статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною третьою статті 162 КАС України надано адміністративному суду повноваження на прийняття іншої постанови, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, враховуючи відсутність рішення відповідача, слід зобов'язати Іваньківську сільську раду Маньківського району Черкаської області прийняти рішення по заяві ОСОБА_5 про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 у спосіб, визначений чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про оцінку земель» та Податкового кодексу України.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5 в частині визнання протиправним та скасування рішення 19 сесії 7 скликання Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 25.04.2017р. в частині розгляду заяви ОСОБА_5 про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яким дану заяву відтерміновано до більш детального вивчення, а тому постанова суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині - про відмову позивачу у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі, частково спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, в частині визнання протиправним та скасування рішення 19 сесії 7 скликання Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 25.04.2017р. в частині розгляду заяви ОСОБА_5 про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яким дану заяву відтерміновано до більш детального вивчення.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції частково порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи в частині, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині визнання протиправним та скасування рішення 19 сесії 7 скликання Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 25.04.2017р. в частині розгляду заяви ОСОБА_5 про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яким дану заяву відтерміновано до більш детального вивчення з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову в цій частині.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2017 року в частині визнання протиправним та скасування рішення 19 сесії 7 скликання Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 25.04.2017р. в частині розгляду заяви ОСОБА_5 про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яким дану заяву відтерміновано до більш детального вивчення - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 в частині визнання протиправним та скасування рішення 19 сесії 7 скликання Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 25.04.2017р. в частині розгляду заяви ОСОБА_5 про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яким дану заяву відтерміновано до більш детального вивчення - відмовити.

В решті постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Лічевецький І.О. Твердохліб В.А.

Повний текст постанови виготовлено 12.10.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Твердохліб В.А.

Лічевецький І.О.