Справа № 815/2994/17
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2994/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Маковейчук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Одеського національного медичного університету до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанови, протоколу та припису,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 97/1015-05/1-4657 від 17.05.2017, протокол від 03.05.2017 та припис від 03.05.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в частині приміщень Одеського національного медичного університету (внутрішні приміщення вестибюля 1-го, 2-го поверхів, частини коридору-підвалу та навчальної кімнати будівлі Анатомічного корпусу) генеральним підрядником ТОВ «Глобалукрпрострой» було здійснено поточний ремонт. В подальшому Департаментом ДАБІ в Одеській області було здійснено планову перевірку відповідності збудованих об'єктів нерухомості проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил з будівництва нежитлових приміщень, в ході якої було встановлено, що приміщення, в яких проведено капітальний ремонт, експлуатувалися, чим порушено вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011. Однак такі висновки не відповідають дійсності, оскільки ремонт проводився поточний, а не капітальний, у зв'язку із чим експлуатація приміщень допускалася, а тому притягнення позивача до відповідальності за порушення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є безпідставним.

До суду з'явилися представники позивача, які позовні вимоги із викладених вище підстав підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях проти адміністративного позову. Зокрема зазначив, що в ході контрольних заходів Департаментом ДАБІ в Одеській області встановлено експлуатацію позивачем низки приміщень, в яких здійснювався капітальний ремонт, за що передбачена відповідальність п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». В останнє судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судом встановлено, що Одеському національному медичному університету (Замовник) було видано дозвіл 22.09.2015 № ІУ 14 на проведення капітального ремонту внутрішніх приміщень, вестибюля 1-го, 2-го поверхів, частини коридору підвалу та навчальної кімнати Анатомічного корпусу Одеського національного медичного університету, за адресою: АДРЕСА_1 3.

Після закінчення ремонту ОНМедом був підготовлений пакет документів для отримання Сертифікату відповідності, який неодноразово, проте безрезультатно, направлявся до ДАБІ України. Кожного разу позивачу надавалась відмова у видачі сертифікату через ненадання в повному обсязі проектної та виконавчої документації.

На підставі наказу ДАБІ № 1299 від 24.12.2015 та відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ в Одеській області проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил об'єкта будівництва: капітальний ремонт внутрішніх приміщень (вестибюля 1-го, 2-го поверхів, частини коридору, підвалу та навчальної кімнати будівні Анатомічного корпусу Одеського національного медичного університету) за адресою: м. Одеса, пров. Валіховаський, за результатами якої складено акт від 31.03.2016 (а.с. 28-29).

Оглядово встановлено, що на об'єкті відсутній інформаційний стенд, що є порушенням уповноваженою особою Одеського національного медичного університету, відповідальною за здійснення капітального ремонту на об'єкті гр. ОСОБА_1 ч.6 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі викладеного 21.03.2017 посадовою особою Департаменту складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідальність за що передбачена ч.1 ст.94 КУпАП (а.с.25-27), і в подальшому постановою по справі про адміністративне правопорушення № 243 від 31.01.2016 притягнуто останнього до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с. 23-24). Також 21.03.2016 посадовою особою Департаменту складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с. 30-31), за яким виявлені порушення вимог містобудівного законодавства необхідно усунути в термін до 21.04.2016.

Крім того, відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, на підставі направлення № 69 від 18.04.2017 (а.с.36), наказу ДАБІ України № 1012 від 26.12.2016 (а.с.37), Департаментом було здійснено планову перевірку відповідності збудованих об'єктів нерухомості проектній документації вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил з будівництва нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 за результатами якої складено акт від 03.05.2017 (а.с. 41-43).

Перевіркою встановлено, що будівельні роботи не виконувалися; приміщення, в яких проведено капітальний ремонт, експлуатувалися, що підтверджується фотофіксацією та проведенням навчального процесу з експлуатацією внутрішніх приміщень вестибюля 1-го, 2-го поверхів, частини коридору підвалу та навчальної кімнати будівлі Анатомічного корпусу. Документи, що підтверджують введення в експлуатацію об'єкта надано не було.

На підставі викладеного перевіряючий дійшов висновку про порушення ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011.

Також за результатами перевірки складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.05.2017 та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.05.2017 (а.с. 48-50).

Оцінюючи позовні вимоги щодо оскарження складених за результатами перевірки матеріалів, суд виходить із того, що протокол - це службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки дотримання суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства, стандартів і правил та є носієм доказової інформації про виявлені порушення.

Отже протокол, в якому відображено опис виявлених перевіркою порушень законодавства, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта містобудування та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС України. Натомість відповідний акт (в даному випадку постанова) складається за результатами розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення, яке відображено в такому протоколі.

Таким чином, протокол, складений посадовою особою контролюючого органу за результатами перевірки не є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, яке породжує певні правові наслідки для суб'єкта містобудування, спрямоване на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Таким чином, підставами для визнання певний дій суб'єкта владних повноважень неправомірними є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу. При цьому, обов'язковою умовою визнання такої дії неправомірною є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову, належних учасників процесу), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиції викладена в рішення Вищого адміністративного суду країни № К/800/68583/14 від 19.01.2016 р.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту прав, які він вважає порушеними, не відповідає законодавству, позаяк само лише складання співробітником контролюючого органу матеріалів перевірки (протоколу) не спроможне порушити права особи та складаються виключно на реалізацію компетенції суб'єкта владних повноважень, в даному випадку - Департаментом ДАБІ в Одеській області.

З огляду на викладене, оскарження протоколу не відповідає способу захисту в порядку адміністративного судочинства, оскільки такі матеріали лише породжують публічно-правові наслідки, якими можуть бути відповідні рішення (постанова про накладення штрафу), у зв'язку із чим адміністративний позов в цій частині задоволенню не підлягає.

В той же час, за результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадовою особою Департаменту також складено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 97/1015-05/1-4657 від 17.05.2017 (а.с.52-54), якою Одеський національний медичний університет визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.2 ч.2 п.6 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 1515600 грн.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені постанову № 97/1015-05/1-4657 від 17.05.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 1515600 грн. та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.05.2017 необґрунтованими, а позовні вимоги в цій частині підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до отриманого Університетом дозволу на виконання будівельних робіт від 22.09.2015 № ІУ 14 з «Капітального ремонту внутрішніх приміщень вестибюлю 1-го, 2-го поверхів, частини коридору підвалу та навчальної кімнати, будівлі Анатомічного корпусу Одеського національного медичного університету за адресою: м. Одеса, пров. Валіховськой, 3: замовник - Одеський національний медичний університет; генеральний підрядник - ТОВ «Глобалукрпромстрой»; проектна документація розроблена ТОВ «Глобалукрпромстрой» та затверджена наказом замовника від 27.05.2015 № 233-о «Про затвердження проектно-кошторисної документації»; категорія складності V; експертиза проекту проведена філією ДП «Укрдержбудекспертиза» в Одеській області від 26.05.2015 № 16-0594-15; авторський нагляд здійснює ОСОБА_2; технічний нагляд здійснює ОСОБА_3; виконроб ОСОБА_4, наказ від 23.06.2015 № 17.

Відповідно до ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно з п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 461, експлуатація об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (в редакції від 20.12.2016) суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації: об'єктів V категорії складності - у розмірі дев'ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 на загально будівельні роботи внутрішні приміщення вестибюля 1-го, 2-го поверхів Анатомічного корпусу, в приміщеннях здійснювалися наступні види робіт: ремонт штукатурки внутрішніх стін по каменю та бетону цементно-вапняним розчином; ремонт штукатурки прямолінійних укосів всередині будівлі по каменю та бетону цементно-вапняним розчином; перетирання штукатурки внутрішніх приміщень; розчищення капітелей доричних та тосканських висоткою до 500 мм від фарбування, що важко видаляється; ремонт погонних ліпних виробів (прорізки, пояси, карнизи, фризи тощо) висотою до 300 мм; ремонт штукатурки стовпів та пілястр всередині будівлі по каменю та бетону цементно-вапняним розчином, товщина шару 20 мм; без піщане накриття поверхонь стін розчином із клейового гіпсу (типу «сатенгіпс») товщиною шару 1 мм при нанесенні за 2 рази; без піщане накриття поверхонь стін розчином із клейового гіпсу (типу «сатенгіпс»), на кожний шар товщиною 0, 5 мм додавати або вилучати; поліпшене фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами стін по збірних конструкціях, підготовлених під фарбування (в приміщення висотою більше 4 м); поліпшене олійне фарбування раніше пофарбованих стін усередині будівлі розбіленим колером з розчищенням старої фарби понад 35% (перила); очищення вручну внутрішніх поверхонь стель від вапняної фарби; великий ремонт полотен внутрішніх дверей тощо.

Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-2 на електромонтажні роботи внутрішніх приміщень 1-го, 2-го поверхів Анатомічного корпусу, в приміщеннях здійснювалися наступні роботи: демонтаж люстри з лампами розжарювання; демонтаж бра, плафонів; монтаж великих люстр з лампами розжарювання; монтаж малих люстр з лампами розжарювання; монтаж 2-х лампового бра для ламп розжарювання.

На вищеперелічені роботи складено дефектний акт від 02.03.2015 ф. № 8, акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 19.11.2015 ф. Кб2в, акт приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 25.11.2015 ф. Кб2в, акт приймання виконаних будівельних робіт № 3 від 22.12.2015 ф. Кб2в.

У Примірному переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженому наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 № 150 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2004 року за № 1046/9645; далі - Перелік) визначено роботи з технічного обслуговування, поточного та капітального ремонтів житлових будівель.

Згідно листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 11.03.2009 № 8/7-2425 вищезазначений Примірний перелік може бути застосований для визначення робіт поточного чи капітального ремонту лікарень, учбових закладів, адміністративних будинків за рішенням їх власників.

Крім того, згідно листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2015 № 8/15-232-15 для визначення виду ремонтних робіт (капітальний чи поточний) доцільно застосовувати наказ Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 № 150. Також в листі зазначено, що виконання будівельних робіт (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення та реставрація) має здійснюватися відповідно до затвердженої в установленому порядку проектному документації. Незалежно від способу виконання капітального ремонту (господарський або підрядний) проектна документація розробляється відповідно до Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Мінрегіону від 16.05.2011 р. N 45 та зареєстрованого в Мін'юсті 01.06.2011 р. за N 651/19389, та ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" (ДБН). Згідно з п. 4.6 ДБН при капітальному ремонті об'єктів допускається здійснювати проектування в одну стадію - Робочий проект. В окремих обґрунтованих випадках при поліпшенні експлуатаційних показників, введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, допускається розроблення лише дефектного акта, у якому визначаються фізичні обсяги робіт та умови їх виконання, а також складається кошторисна документація (п. 8.4 ДБН). Перед затвердженням проектної документації на будівництво, у тому числі з капітального ремонту, здійснюється її експертиза відповідно до Порядку затвердження проектів будівництва та проведення її експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 р. N 560. При цьому поточний ремонт не підпадає під дію Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до пункту 1.2.9 Переліку до поточного ремонту належать штукатурні та малярні роботи: ремонт пошкодженої в окремих місцях штукатурки стін та стель; часткове штукатурення перекриттів, стін та перегородок, а також ремонт сухої штукатурки (до 5 % площі штукатурки); часткове побілення та фарбування стін та стель; побілення та фарбування стін, стель, підлог, вікон та дверей у місцях загального користування та у сходових клітках житлових будинків; олійне фарбування радіаторів, труб опалення, каналізації, водопроводу, металевих ґрат, перил сходів тощо; установлення лицювальних плиток, що випали, на стінах місць загального користування; розшивання тріщин та забивання нещільностей, а також вибоїн цементним розчином з частковим оголенням арматури в залізобетонних настилах; забивання тріщин у перегородках з гіпсових, алебастрових плит тощо; частковий ремонт штукатурки віконних та дверних косяків; укріплення відсталих розеток з установленням їх на розчині.

Також до поточного ремонту віднесено роботи: заміна та встановлення додаткових електричних пристроїв (вимикачів, патронів, розеток тощо) в ходових клітках, підвалах та службових приміщеннях; часткова заміна проводки та арматури до введення в квартири; дрібний ремонт зовнішньої електропроводки домоволодінь та проводки в місцях загального користування комунальних квартир з усуненням ушкоджень; усунення причин, що викликають відсутність світла; дрібний ремонт групових розподілювальних щитів та коробок; дрібний ремонт зовнішньої повітряної електропроводки; заміна ізоляторів; ремонт та заміна запобіжників, автоматичних вимикачів, пакетних перемикачів ввідно-розподільних пристроїв та іншого супутнього обладнання (1.2.15. Електроосвітлення та силові проводки).

Пункт 2.9 Переліку передбачає капітальний ремонт «Штукатурні та малярні» роботи: штукатурення стін та стель наново або місцями більше 1 кв. м.; малярні та відбійні роботи, викликані ремонтом стель або штукатуренням стін; фарбування віконних рам, дверей, стель, стін та підлог після проведеного капітального ремонту цих конструкцій; олійне фарбування радіаторів, труб опалення, водопроводу, каналізації, газифікації після капітального ремонту системи або нового монтажу; відновлення або заміна облицювання поверхні стін у санвузлах та на кухнях з додаванням нового матеріалу; оббивання стін та стель сухою штукатуркою; заміна шпалер; відновлення ліпних деталей усередині приміщення.

Згідно з п.2.15 «Електроосвітлення та силові проводки» до капітальних робіт віднесено: заміна кухонних електроплит та електроконфорок; заміна освітлювальної електропроводки, що зробилась непридатною, із зміною електричних пристроїв (вимикачів, рубильників, штепселів, патронів, розеток); додаткове влаштування електроосвітлення та приєднання до живильної електромережі; реконструкція електропроводки з установленням додаткової арматури у зв'язку з переплануванням приміщень; установлення нових та заміна групових розподільних та запобіжних коробок та щитків; автоматизація електроосвітлення на сходових клітках житлових будинків; заміна приладів обліку та влаштування захисту електроустановок.

Відповідно до листа Держбуд України № 7/7-401 від 30.04.2003, капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв'язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об'єкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності).

Поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об'єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію).

Отже, до капітального ремонту відносяться роботи, пов'язані зі зміною існуючого вигляду раніше експлуатованого приміщення з заміною конструктивних елементів споруди, а при поточному ремонті заміни конструктивних елементів споруди не відбуваються.

Крім того, з Переліку убачається, що поняття «капітальний ремонт» і «поточний ремонт» збігаються за назвою виконуваних робіт, проте при капітальному ремонті експлуатація будівлі за цільовим призначенням призупиняється, а при поточному ремонті - ні.

Якщо після поточного ремонту відновлюється можливість експлуатації конструкцій та систем будівлі, як правило, без їх повної заміни, без відселення мешканців та без покращення експлуатаційних показників, то при капітальному ремонті ці ознаки повністю або частково мають місце.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 лютого 2012 року № 21-419а11.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, враховуючи фактично виконані роботи у внутрішніх приміщеннях вестибюля 1-го, 2-го поверхів Анатомічного корпусу, частин коридору підвалу та навчальної кімнати будівлі Анатомічного корпусу Одеського національного медичного університету за адресою: АДРЕСА_1 згідно локальних кошторисів, дефектного акту, актів приймання виконаних робіт, суд дійшов висновку про здійснення позивачем саме поточного виду ремонту, а не капітального, що виключає застосування Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" в спірних правовідносинах, а відтак і притягнення позивача до відповідальності за порушення ч.8 ст.39 цього Закону, п.12 Порядку № 461.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.11.2016 по справі № 2а-6815/12/1370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостиський хлібокомбінат» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання незаконними та скасування припису і постанов.

Вирішуючи спір, суд зважає, що в силу вимог ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, що з огляду на запроваджений ст.8 Конституції України принцип верховенства права та в кореспонденції з приписами ч.1 ст.71 КАС України означає абсолютний і безумовний обов'язок кожної особи, яка бере участь в адміністративній справі довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінка поданих особами, які беруть участь в адміністративній справі та самостійно зібраних судом в порядку ст.11 КАС України доказів в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, здійснюється судом за правилами ч.2 ст.71 КАС України в порядку, що встановлений ст.86 цього кодексу.

В свою чергу, ч.2 ст.71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Підставами для скасування рішення суб'єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. При цьому, обов'язковою умовою скасування такого рішення є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову, належних учасників процесу), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст.7 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що Департамент ДАБІ в Одеській області при прийнятті оскаржуваних припису та постанови діяв необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.

Таким чином, за результатами з'ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову.

На підставі положень ч.2, ч.3 ст.162 КАС України суд вважає за необхідне винести постанову, яка б гарантувала дотримання та захист прав, свобод, інтересів особи, яка звернулась за судовим захистом.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Одеського національного медичного університету задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанову № 97/1015-05/1-4657 від 17.05.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 1515600 грн. та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.05.2017.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2017 року.

Суддя І.В. Завальнюк