Справа № 816/1551/17
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1551/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арстеа", третя особа - Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2017 року Головне управління ДФС у Полтавській області звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арстеа", третя особа - Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, про стягнення коштів з рахунків платника у розмірі 18078,40 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується борг у розмірі 18078,40 грн, який виник внаслідок нарахування адміністративних штрафів за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв у розмірі 6800 грн. та штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 11278,40 грн.

Позивач та третя особа явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився. Конверт із судовою повісткою, направлений відповідачу за його зареєстрованим місцезнаходженням відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1, 36022, повернувся до суду із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду даної справи.

Враховуючи положення частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав за можливе розглядати справу без участі відповідача.

Відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Арстеа" (ідентифікаційний код 38874969) зареєстроване як юридична особа 04 вересня 2013 року, номер запису в Єдиному державного реєстру про проведення державної реєстрації № 1 012958, та перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області як платник податків /а.с. 10/.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2016 року працівниками Головного управління ДФС у Полтавській області проведено фактичну перевірку ТОВ «Арстеа» з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами вказаної перевірки складено акт №60/16/31/40/38874969 від 03 жовтня 2016 року, в якому зафіксовано порушення ТОВ «Арстеа» статті 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: реалізація алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі /а.с.19-21/.

На підставі наведеного акта перевірки ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № від 27 жовтня 2016 року, яким до відповідача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу розмірі 6800 грн /а.с.28/.

Зазначене рішення надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак повернуто із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання» /а.с.29-31/.

Також судом встановлено, що 22 лютого 2017 року працівниками Головного управління ДФС у Полтавській області проведено фактичну перевірку ТОВ «Арстеа» щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За наслідками перевірки складено акт № 0040/16/31/РРО/38874969 від 22 лютого 2017 року, в якому зафіксовано порушення ТОВ «Арстеа» пунктів 12, 13 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в редакції Закону України від 01 червня 2000 року № 1776-ІІІ /а.с.11/.

На підставі вказаного акта перевірки Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 06 березня 2017 року, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 11278,40 грн./а.с.15/.

Зазначене податкове повідомлення-рішення надіслано відповідачу 06 березня 2017 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак повернуто з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» /а.с.16-18/.

В силу положень пункту 58.3. статті 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З огляду на приписи пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення № від 06 березня 2017 року вважається врученим відповідачу.

Враховуючи те, що штрафні санкції, визначені рішенням про застосування фінансових санкцій № від 27 жовтня 2016 року та податковим повідомленням-рішенням № від 06 березня 2017 року, у загальному розмірі 18 078,40 грн, відповідачем не сплачено, Головне управління ДФС у Полтавській області звернулося до суду із позовом про стягнення коштів з рахунків платника за податковим боргом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У свою чергу підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із пп. 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України свідчить, що штрафні санкції за порушення вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, належать до грошових зобов'язань платника податку та підлягають стягненню у порядку, визначеному цим Кодексом для стягнення сум грошових зобов'язань.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно із пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до письмової інформації позивача податкове повідомлення-рішення № від 06 березня 2017 року та рішення про застосування фінансових санкцій № від 27 жовтня 2016 року у встановленому законодавством порядку не оскаржувалися.

Суд зазначає, що згідно із частиною 1 статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення коштів за податковим боргом, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо. Податкове повідомлення-рішення № від 06 березня 2017 року та рішення про застосування фінансових санкцій № від 27 жовтня 2016 року не є предметом позову у даній справі, а враховуючи те, що вказані рішення відповідачем не оскаржено у встановлений законодавством строк, визначені ними грошові зобов'язання вважаються узгодженими.

У строк, встановлений нормами Податкового кодексу України, суми грошових зобов'язань відповідачем не сплачено, у зв'язку з чим виник податковий борг у загальному розмірі 18078,40 грн, в тому числі, внаслідок нарахування адміністративних штрафів за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв у розмірі 6800 грн. та штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 11278,40 грн., що підтверджується витягами з інтегрованої картки платника податків, наявними у матеріалах справи.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що на виконання вищезазначених норм ГУ ДФС у Полтавській області сформовано податкову вимогу від 07 лютого 2017 року № 35-17 на суму податкового боргу за узгодженим грошовим зобовязанням, яку надіслано на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак повернуто з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 8/.

В силу положень 58.3 статті 58 Податкового кодексу України вимога вважається врученою відповідачу.

Відповідно до письмової інформації позивача податкову вимогу від 07 лютого 2017 року № 35-17 у встановленому законодавством порядку не оскаржено.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2. статті 95 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз зазначених положень Податкового кодексу України свідчить, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів з рахунків платника податків, який має податковий борг.

Матеріали справи містять довідку ГУ ДФС у Полтавській області від 27 липня 2017 року №11958/10/16-31-1702-13, згідно із якою відповідач має відкриті розрахункові рахунки у фінансових установах /а.с. 9/.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Арстеа" у банках, обслуговуючих такого платника податків, коштів в розмірі податкового боргу з адміністративних штрафів за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 18078,40 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арстеа", третя особа - Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Арстеа" (ідентифікаційний код 38874969) кошти в рахунок погашення податкового боргу:

- внаслідок нарахування адміністративних штрафів та інших санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв у розмірі 6800,00 грн (шість тисяч вісімсот гривень) на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 21081500, одержувач УДКС у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019;

- за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 11278 грн. 40 коп. (одинадцять тисяч двісті сімдесят вісім гривень сорок копійок) на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 21080900, одержувач УДКС у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.В. Довгопол