Справа № 344/977/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8158/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Попка Я.С.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2017 року у справі за його позовом до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

24 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення АР № 061935 року від 15 січня 2017 року.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2017 року у справі № 344/977/17 у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив вказану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної постанови не досліджено всіх доказів у даній справі, не взято до уваги покази свідків, пояснення позивача, що свідчить про формальний підхід суду до дослідження доказів та прийняття необґрунтованого рішення про залишення позовної заяви без задоволення.

Особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що скаргу слід задовольнити з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що, відповідачем у даній справі повністю доведено факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, а тому позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 061935 року від 15 січня 2017 року є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Відповідно до п. 15.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР) зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Стоянка забороняється: на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м (пп. «в» п. 15.10 ПДР).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч. 3 ст. 283 КУпАП).

З оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 510 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП у звязку із порушенням ним пп. «в» п. 15.10 ПДР , що проявилося у тому, що 15 січня 2017 року о 15 год. 35 хв. у м. Івано-Франківську по вул. І. Мазепи, 135 він здійснив стоянку транспортного засобу Volkswagen Multivan номерний знак НОМЕР_1 на тротуарі, де для руху пішоходів залишалося менше двох метрів.

При цьому позивач наполягав на тому, що він дійсно 15 січня 2016 року о 7 год. 30 хв. припаркував автомобіль НОМЕР_2, який належить баскетбольному клубу «Говерла», у м. Івано-Франківську по вул. І. Мазепи, 135 з внутрішнього краю тротуару біля огорожі з тим, щоб не перешкоджати пішоходам. При цьому для руху пішоходів залишалося 4,2 м.

У подальшому під час оформлення оскаржуваної постанови 15 січня 2016 року після приїзду працівників патрульної поліції він побачив, що навпроти залишеного ним зранку автомобіля припарковано автомобіль НОМЕР_3, внаслідок чого між автомобілями залишився прохід шириною 1,8 м. Про вказані обставини він повідомив інспектора патрульної поліції ОСОБА_3, однак той це повідомлення проігнорував і виніс оскаржувану постанову.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт паркування ОСОБА_2 автомобіля зранку 15 січня 2016 року у м. Івано-Франківську по вул. І. Мазепи, 135 у спосіб, який не перешкоджав руху пішоходам, та відсутність на той час іншого транспортного засобу навпроти.

Вказані показання свідків у ході розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем спростовані не були.

Покликання представника відповідача на те, що на час фіксації правопорушення о 15 год. 35 хв. 15 січня 2016 року автомобіль позивача був припаркований на тротуарі у м. Івано-Франківську по вул. І. Мазепи, 135 у спосіб, що залишав пішоходам для руху по тротуарі менше 2 м, на переконання апеляційного суду, також не спростовують доводів позивача ОСОБА_2 про відсутність його вини у створенні перешкод для руху пішоходів.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, викладених у оскаржуваній постанові АР № 061935 року від 15 січня 2017 року, які б доводили вину позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду надано не було.

Разом із тим, відповідно до приписів ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що відповідач не довів правомірності свого рішення, яке оскаржується позивачем ОСОБА_2 у рамках даної справи, а отже його слід скасувати.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального і процесуального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2017 року у справі № 344/977/17 та прийняти нову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення АР № 061935 року від 15 січня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

ОСОБА_6

Постанова у повному обсязі складена 12 жовтня 2017 року.