Справа № 814/1778/16
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1778/16

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача Кравця О.О.
судді -Домусчі С. Д.
судді - за участю секретаряКоваля М.П. Сторчака О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.05.2017 р. по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства"Висотник" до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ПП «Висотник» звернулося до суду з позовом до ГУ ДФС у Миколаївській області та просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 31.08.2016 №, №, №.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.05.2017 року позов був задоволений частково: скасовано податкове повідомлення - рішення від 31.08.2016 року № , № на суму 719498 грн. основного зобов'язання та 179874,50 штрафних санкцій, № .

Не погоджуючись зі вказаною постановою представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, та просив її скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що у період з 09.06.2016 року по 22.07.2016 року на підставі наказу ГУ ДФС у Миколаївській області від 27.05.2016 року № 345 ,письмового повідомлення від 27.05.2016 року № 18/14-29-03-67, які направлено ПП «Висотник» поштою 27.05.2016 року, та наказу від 08.07.2016 року № 486 « Про продовження строків документальної планової виїзної перевірки ПП «Висотник», вручена під розписку директору ПП «Висотник» - ОСОБА_5,ревізорами-інспекторами ГУ ДФС у Миколаївській області було проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного підприємства «Висотник» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.03.2016 та валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.03.2016 , за результатами якої був складений Акт від 27.06.2016 № 26/14-29-14-01/19299540 ,яким встановлено порушення ст.ст. 138,139,152 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на суму 961 568 грн., завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування, визначеного у фінансовій звітності за 2013 - 2404480 грн., 2014 -1781040 грн., 2015-1496649 грн., за І кв.2016-628978 грн., ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 739 498 грн.

Підставою для висновків про заниження податку на прибуток, податку на додану вартість є аналіз бази даних ЄДРПН про неможливість контрагентів позивача виконати роботи через відсутність в останніх трудових ресурсів, основних фондів та відповідних транспортних засобів. необхідних для виконання у задекларованих обсягах та у встановлені строки робіт, а саме було зазначено ,що:

Аналізом бази даних ЄДРПН не встановлено придбання ПП "Львівопттрейд" субпідрядних робіт для виконання договірних умов з ПП "Висотник", оскільки кількістю власних трудових ресурсів(7чол.), що унеможливлює виконання робіт у задекларованих обсягах та у встановлені строки.

ПП «Висотник» віднесено до витрат вартості придбання автопослуг, що не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами по контрагенту ТОВ "Кристал.Биз.ЛТД" на суму 120 000 грн. Не надано жодного підтверджуючого документа(договір, акт виконаних робіт, товарно-транспортні накладні).

Аналізом бази ЄДРПН відповідач дійшов висновку, що ТОВ "Білдекс" кількістю власних трудових ресурсів 6 осіб не міг виконати роботу у задекларованих обсягах та у встановлені строки, також у ТОВ відсутні основні фонди та транспортні засоби.

На підставі податкової інформації, отриманої від ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, що ПП "Дніпро-Індустрі" формує податкові зобов'язання без реального здійснення господарських операцій, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту.

На підставі податкової інформації від ДПІ у Київському районі м. Одеса, відповідач дійшов висновку про нереальність угоди, оскільки ТОВ "Граніт-сателіт" не надано звіт форми 1ДФ, звіт про суму нарахування заробітної плати, що ставить під сумнів факт здійснення ТОВ виконаних робіт.

ПП «Висотник» надав до перевірки договір підряду № 15 від 03.06.2015, укладений з ТОВ" Степн ЛТД", за умовами якого підрядник зобов'язується виконати роботи з металоконструкцій, акти приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015 року, податкові накладні від 26.06.2015 та від 29.06.2015.

Перевіряючи дійшли висновку про нереальність вищезазначеної угоди, в зв'язку з відсутністю власних трудових ресурсів(1 особа), що унеможливлює виконання робіт у задекларованих обсягах та у встановлені строки.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Миколаївській області , у зв'язку із виявленими порушеннями були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 31.08.2016, яким завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у сумі за 2013 - 2404480 грн., 2014 -1781040 грн., 2015-1496649 грн., за І кв.2016-628978 грн.;

- № від 31.08.2016, збільшено суму грошового зобов'язання на суму 961568 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 111539,25

- № від 31.08.2016, збільшено суму грошового зобов'язання на суму 739498 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 184874,5.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції та вважає, що для визначення права підприємства на податковий кредит по проведеним господарським операціям з постачальником необхідно встановити наявність в сукупності таких обов'язкових підстав: здійснення операції з придбання товарів та їх оплата ( п. 198.1, 198.2, п. 198.3 ст. 198, п.201.1 ст. 201 ПК України); наявність належним чином оформленої податкової накладної, виданої платником податку на додану вартість (п. 198.6 ст. 198 ПК України); придбання товарів (робіт, послуг) для використання в господарській діяльності платника податку - покупця, шляхом відображення їх в обліку та підтвердження відповідними документами ( п. 44.1. ст. 44, п. 198.3 ст. 198, п. 201.11 статті 201 ПК України, частини 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"), яки мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно із п.1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 вересня 2014 року № 957 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 жовтня 2014 року за №1235/26012), податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена в цьому пункті, тобто якщо податкову накладну складено особою, яка не зареєстрована як платник податку у контролюючому органі і якій не присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Пунктом 7 Порядку ,податкова накладна є підставою для віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту отримувача (покупця), зареєстрованого як платник податку, за умови дотримання вимог щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та інших вимог, передбачених законодавством.

Крім того,згідно із висновком ВСУ ,обов'язковим для застосування в порядку ст.244-2 КАС України , викладеним Постанові від 3 листопада 2015 року № 21-1499а15 ,господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Згідно із висновком ВСУ, викладеним у Постановах від 27 жовтня 2015 року № 21-1555а15 та від 22 вересня 2015 року № 21-1526а15 ,обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку.

Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту за відсутності факту придбання товару.

Сама по собі наявність або відсутність окремих документів не може бути підставою для висновків про відсутність господарської операції та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства у зв'язку з його господарською діяльністю.

Судом першої інстанції було встановлено що в ході перевірки було встановлено, що ПП «Висотник» в бухгалтерському обліку відображало взаємовідносини, у 2013 році - з ПП «Львівопттрейд», ТОВ "Кристал.Биз.ЛТД", у 2014 році- з ПП «Львівопттрейд», ПП "Дніпро-Індустрія", ТОВ "Білдекс", у 2015 році - з ПП "Троя", ТОВ " Степн ЛТД", ТОВ "Граніт-Сателіт".

Господарські операції спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків та були відображені в даних бухгалтерського обліку ,на підтвердження їх здійснення було надано:

- з ПП "Львівопттрейд": договір субпідряду № 15 від 05.12.2013, за умовами якого підрядник - ПП "Євроальянсбуд" (перейменовано у ПП "Львівопттрейд") зобов'язується виконати роботи по виготовленню та монтажу металоконструкцій на об'єкті ТОВ Компанія "Український будівельник", податкові накладні, акти приймання виконаних робіт за грудень 2013 року від 31.12.2013 року та вересень 2014, а також договір №21 від 03.09.2014, за умовами якого підрядник зобов'язується виконати роботи з виготовлення та монтажу металоконструкцій, банківські виписки,довідки КБ-2,КБ-3,КБ-2в;

- з контрагентом ТОВ "Білдекс" договір субпідряду № 7 від 06.02.2014 року, за умовами якого субпідрядник зобов'язаний виконати роботи по виготовленню та антикорозійної обробці металоконструкцій на об'єктах Миколаївського морського торгового порту ,акти виконаних робіт за лютий 2014, податкові накладні, банківські виписки;

- з ПП "Дніпро-Індустрія" (до перейменування ПП "БК "Атріум-Сервіс") договір підряду №22 від 03.10.2014, за умовами якого підрядник зобов'язується виконати роботи по виготовленню металоконструкцій, та відповідно акти виконаних робіт за листопад 2014, податкові накладні ,банківські виписки.;

- з ПП "Троя" договір підряду № 2 від 05.01.2015, за умовами якого підрядник зобов'язаний виконати роботи з виготовлення металоконструкцій, податкові накладні, акти виконаних робіт за січень 2015;

- з ТОВ "Граніт-сателіт" договір підряду № 5 від 04.02.2015 року, договір № 8 від 03.03.2015,№10 від 01.04.2015,№11 від 02.04.2015, укладений, за умовами якого підрядник зобов'язується виконати роботи з виготовлення та антикорозійної обробці металоконструкцій, акти виконаних робіт, податкові накладні;

- з ТОВ " Степн ЛТД" договір підряду № 15 від 03.06.2015, укладений, за умовами якого підрядник зобов'язується виконати роботи з виготовлення та монтажу металоконструкцій, акти приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015 року, податкові накладні .

Стосовно господарської операції із ТОВ "Кристал.Биз.ЛТД" щодо витрат вартості придбання авто послуг на суму 120 000 грн був наданий договір підряду № 2 від 28.11.2013 та акти приймання-передачі виконаних робіт за грудень 2013 року, інших відповідних розрахункових, платіжних та іншими первинних документів надано не було

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України господарська діяльність це діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результаті та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до п.п. 14.1.185 ст. 14 ПК України постачання послуг - операція, зокрема, з надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Відповідно до вимог ст.18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців " від 15.05.2003р. №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Статтею 104 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. №435-IV (із змінами і доповненнями) визначено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

До того ж, згідно ст.59 Господарського кодексу України від 16.01.2003р. №436-IV (із змінами і доповненнями) припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням владника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим кодексом, - за рішенням суду. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності.

Згідно частини 2 статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції , що правочини укладені між позивачем та ПП "Євроальянсбуд" (перейменовано у ПП "Львівопттрейд")ТОВ "Промспецснаб-юг", ТОВ "Білдекс" ПП "Дніпро-Індустрі" (до перейменування ПП "БК "Атріум-Сервіс") ПП "Троя", ТОВ "Граніт-сателіт", " Степн ЛТД" спрямовані на реальне настання наслідків, умовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням цивільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, на час укладання та виконання господарських зобов'язань контрагенти були належним чином зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності та мали свідоцтва платників податків ,що підтверджено посвідченими копіями свідоцтв платників ПДВ та витягами з ЄДР , а також про добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті , але , стосовно господарської операції із ТОВ "Кристал.Биз.ЛТД" вважає,що витрати вартості придбання авто послуг на суму 120 000 грн не підтверджені належними та допустимими доказами , а тому суд апеляційної інстанції також погоджується із висновком суду 1-ої інстанції ,що податкове повідомлення-рішення № від 31.08.2016 року, яким донараховано позивачу податку на додану вартість в сумі 20000 грн. основного платежу та 5 000 грн. штрафних санкцій є правомірним, а позивачем завищено витрати на суму 100 000 грн. по цьому контрагенту, але виокремити них з податкового повідомлення-рішення № від 31.08.2016 року, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток неможливо.

Відповідно до п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Згідно п.5.1. Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість , затвердженого Наказом Мінфіну від 07.11.2011, № 1394 реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу

Крім того, на момент розгляду судами 1-ої та апеляційної інстанцій вказаної адміністративної справи відсутні будь-які відомості щодо наявності вироку суду , який набув законної сили, та встановлював факт фіктивності створення жодного з контрагентів позивача

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції,що позивачем в частині господарських операцій із контрагентами ПП "Євроальянсбуд" (перейменовано у ПП "Львівопттрейд")ТОВ "Промспецснаб-юг", ТОВ "Білдекс" ПП "Дніпро-Індустрі" (до перейменування ПП "БК "Атріум-Сервіс") ПП "Троя", ТОВ "Граніт-сателіт", " Степн ЛТД" виконано вимоги п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що дає право позивачу на включення суми ПДВ по цим накладним до податкового кредиту.

Щодо проведення у 2013 році ПП "Висотник" уцінки основних засобів - необоротних активів, згідно звіту ПП "Експертно-діловий центр Лідер" на 1 027167,1 грн. ,яку відображено по рядку 2180 Звіту про фінансові результати за 2013 рік у розмірі 1027167 грн. та відповідно враховано при визначенні об'єкту оподаткування Декларації з податку на прибуток за 2013 рік.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції ,що у порушення п.152.10 ст.152 ПК України позивачем завищено показник у рядку 2180 Звіту про фінансові результати "Інші операційні витрати" за 2013 та відповідно рядку 02 "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень(стандартів) бухгалтерського обліку на суму 1027167 грн. в частині включення до інших операційних витрат вартість уцінки необоротних активів, так як уцінка не змінює доходи та витрати платника податку.

Щодо віднесення позивачем до рядку 2050 "Собівартість реалізованої продукції(товарів, робіт, послуг) Звіту про фінансовий результат Форми №2 та відповідного врахування при визначенні об'єкту оподаткування уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2013 рік витрати у сумі 1 244182,33 грн.

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що позивачем в 2012 році були понесені витрати на виробництво та монтаж металоконструкцій об'єкта "Комплекс по перевантаженню мінеральних добрив. Ділянка перевантаження карбамида", згідно договору № 400/нк-12 від 31.01.2012, укладеного з ТОВ "МСП Ніка-Тера". Після приймання виконаних робіт та підписання актів КБ-2в та КБ-3 замовником було встановлено неякісне виконання зачистки швів на металоконструкціях в кількості 718,83 тон. Для уникнення непорозуміння позивачем було виконано повторну зачистку швів на металоконструкціях, але про це не було повідомлено бухгалтерію. Витрати на виробництво та монтаж металоконструкцій об'єкту "Комплекс по перевантаженню мінеральних добрив. Ділянка перевантаження карбамида" не були помилково враховані на витрати підприємства, а помилка була виявлена тільки після звільнення бухгалтера та проведенні інвентаризації, тому уточнюючим розрахунком від 22.04.2014 № вказаний недолік був виправлений.

На виконання вищезазначеної угоди та правомірності списання витрат підприємства за 2013 рік в сумі 1244182,33 грн. позивачем були надані накази № 30,31 від 23.01.2013, 30.01.2013, інвентаризаційний опис ТМЦ, бухгалтерська довідка за результатами інвентаризації, довідка по списанню виготовлених металоконструкцій, довідка про змонтовані металоконструкції, довідка про виготовлені, направлені замовнику та оплачені металоконструкції, вартість додаткових робіт по зачистці торців та прокольних кутів кромок металопрокату гнутого швелера.

Тому, апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції щодо правомірного списання позивачем витрат в сумі 1 244 182,33 грн.

Відповідно до п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК України (в редакції, діючої на момент прийняття рішення податковим органом), основним принципом податкового законодавства є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу

Відповідно до п.56.21 ст.56ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно п. 23 Рішення ЄСПЛ по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії» (заява №6689/03); у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Однак це не мало б прямого впливу на оподаткування організації-заявника

Згідно п. 53 Рішення ЄСПЛ по справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03); при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом»; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими

Згідно п. 110 Рішення ЄСПЛ по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (заява №36985/97); адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав для призначення податкових штрафів має саме податкове управління»

Згідно п. 38 Рішення ЄСПЛ по справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02); у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Згідно п. 71 Рішення ЄСПЛ по справі «Булвес» АД проти Болгарії» (заява №3991/03); компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Згідно п. 57. Рішення ЄСПЛ по справі «Щокін проти України»

(Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14 жовтня 2010 року Суд не може не помітити вимогу підпункту 4.4.1 пункту 4.4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року( норма ідентична нормам , що містяться у п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 та п.56.21 ст.56ПК ПК України ), який передбачав, що в разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків платників податків національні органи були зобов'язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків. Однак у справі, що розглядається, органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати прибуткового податку.

Апеляційний суд,із врахуванням Практики Європейського Суду з прав людини вимог п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 , пп.14.1.181.ст.14 , ст.138,139, 198,200,201 ПК України, правових позицій Верховного Суду України, погоджується із висновком суду 1-ої інстанції ,щодо наявності підстав для часткового задоволення позову , так як податкові повідомлення-рішення від 31.08.2016 року № , № на суму 719498 грн. основного зобов'язання та 179874,50 штрафних санкцій, № . є протиправними, та підлягають скасуванню, оскільки позивач виконав вимоги приписів Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо документального оформлення операцій та податкового обліку та на підтвердження правомірності формування податкового зобов'язання надав документи, господарські операції між позивачем та ПП "Євроальянсбуд" (перейменовано у ПП "Львівопттрейд")ТОВ "Промспецснаб-юг", ТОВ "Білдекс" ПП "Дніпро-Індустрі" (до перейменування ПП "БК "Атріум-Сервіс") ПП "Троя", ТОВ "Граніт-сателіт", " Степн ЛТД" для визначення податкового кредиту були фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а виявлені за результатами перевірки порушення з боку контрагентів позивача є припущеннями та не є доказом нереальності господарської діяльності. Податкове повідомлення-рішення № від 31.08.2016 року, яким донараховано позивачу податку на додану вартість в сумі 20000 грн. основного платежу та 5 000 грн. штрафних санкцій є правомірним, а позивачем безпідставно відображені у витратах підприємства витрати в сумі 100 000 грн. по контрагенту ТОВ "Кристал.Биз.ЛТД" та завищено витрати на вказану суму, але виокремити них з податкового повідомлення-рішення № від 31.08.2016 року, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток неможливо, також позивачем безпідставно відображено у витратах підприємства за 2013 рік суму уцінки-1 027 167 грн., а прийняте повідомлення-рішення № від 31.08.2016, яким позивачу було зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток по роках 2013, 2014, 2015, І кв.2016 є правомірним.

Крім того позивач не несе відповідальності за облікову політику контрагентів, через те що, закон не ставить у залежність сплату податків, ведення податкового та бухгалтерського обліку, складання звітності контрагентами позивача із правом на одержання податкового кредиту безпосередньо покупцем послуги .

Висновки відповідача, викладені у акті перевірки щодо відсутності фактів реального здійснення господарських операцій, здійснення позивачем та його контрагентами узгоджених дій, спрямованих на створення штучних умов для отримання незаконної податкової вигоди, а також не надано жодного доказу на підтвердження того, що зміст укладених між позивачем , та його контрагентами -ПП "Євроальянсбуд" (перейменовано у ПП "Львівопттрейд")ТОВ "Промспецснаб-юг", ТОВ "Білдекс" ПП "Дніпро-Індустрі" (до перейменування ПП "БК "Атріум-Сервіс") ПП "Троя", ТОВ "Граніт-сателіт", " Степн ЛТД" правочинів, не відповідає дійсним намірам сторін, і що такі наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за наслідками відповідних фінансово-господарських операцій - не доведено належними та допустимими доказами є помилковими та обґрунтованими припущеннями стосовно заниження податкового зобов'язання, укладені між позивачем та його контрагентами договори не віднесено законом до нікчемних, а судові рішення, із врахуванням вимог ст. 204 ЦК України, про визнання їх недійсними відсутні , а фактичне звинувачення у створенні фіктивного підприємства, що є злочином, відповідальність за який встановлена ст.205 КК України, та факт скоєння якого в порядку ст.72 КАС України може бути підтверджений тільки вироком суду, який набув законної сили, а ні актом перевірки податкового органу чи на підставі пояснень осіб, допитаних по кримінальній справі ,а надані позивачем докази свідчать про здійснення реальних господарських операцій.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, постановлене рішення суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідає чинному законодавству.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні апелянтом фактичних обставин і норм матеріального права.

Згідно з ч.2 ст.200 КАС України (в редакції на момент вчинення процесуальної дії) не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Таким чином , апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування чи зміни постанови суду 1-ої інстанції.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.05.2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення ,та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

суддя-доповідач Кравець О.О.

Суддя Домусчі С.Д.

Суддя Коваль М.П.