Справа № 803/917/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8846/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року про закриття провадження в адміністративній справі № 803/917/17 за поданням Головного управління ДФС у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Узлісся-ЛТД» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року Головне управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та просило підтвердити обгрунтованість умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Узлісся-ЛТД» (далі - ТОВ «Узлісся-ЛТД», Товариство).

Вимоги подання обгрунтовані відмовою платника податків від допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Узлісся-ЛТД».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року провадження у цій справі закрито.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, її оскаржило ГУ ДФС у Волинській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального права; не надано належної оцінки доказам контролюючого органу; неповно з'ясовано обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тому просило скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги ГУ ДФС у покликається на те, що висновок суду першої інстанції про наявність спору про право є помилковим.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити, зокрема, документальні позапланові виїзні перевірки.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних перевірок визначені статтею 81 ПК України, відповідно до якої посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови.

Згідно із пунктом 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Керівник контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Рішення керівника контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку (пункти 94.6, 94.10, 94.11 статті 94 ПК України).

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 13.07.2017 ГУ ДФС у Волинській області відповідно до пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) видано наказ № 1782 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Узлісся-ЛТД» та направлення на перевірку від 13.07.2017 № 1582 (далі - Наказ про проведення перевірки).

14.07.2017 працівники ГУ ДФС у Волинській області здійснили виїзд за юридичною адресою ТОВ «Узлісся-ЛТД»: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 9Б, корпус 1 з метою ознайомлення із вищевказаним направленням на перевірку та вручення Наказу про проведення перевірки.

Проте, за вказаною адресою посадові особи були відсутні, в зв'язку з чим складено акт № 226/03-20-14-02/38850267 від 14.07.2017 про відсутність посадової особи Товариства за юридичною адресою та неможливість вручення посадовій особі копії наказу і ознайомлення її з направленням на проведення перевірки.

17.07.2017 головні державні ревізори-інспектори ГУ ДФС у Волинській області здійснили повторний виїзд за цією ж адресою.

Директор ТОВ «Узлісся-ЛТД» ОСОБА_2 ознайомилась з наказом про проведення перевірки, направленням, отримала їх копії та власноручно зазначила, що відмовляється від допуску до проведення перевірки у зв'язку з неправомірністю наказу на її проведення, про що свідчать розписки.

З огляду на зазначене, ревізори-інспектори склали акт недопуску до проведення перевірки від 17.07.2017 № 240/03-20-14-02, копію якого вручили директору ТОВ «Узлісся-ЛТД» під розписку.

19.07.2017 начальник ГУ ДФС у Волинській області прийняв рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Узлісся-ЛТД» на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, через відмову від допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

У зв'язку з наведеним ГУ ДФС у Волинській області звернулося до суду із вказаним поданням та просило підтвердити обгрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства.

Статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, зокрема, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Закриваючи провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність між сторонами спору про право, що унеможливлює розгляд і вирішення заявленого подання у порядку, визначеному статтею 183-3 КАС України.

Проте, такі висновки суду першої інстанції є помилковими з огляду на наступне.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, спір про право наявний у разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 КАС України, зокрема: оскаржується рішення про застосування адміністративного арешту, податкове повідомлення-рішення, розмір і наявність податкового боргу, склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт, законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту тощо.

У ході судового розгляду справи встановлено, що Товариство ніякі дії та рішення податкового органу (в т.ч. й Наказ про проведення перевірки, рішення про застосування адміністративного арешту майна) ні до суду, ні в адміністративному порядку не оскаржувало, а тому висновки суду першої інстанції про наявність спору є передчасними, не мотивовані та не обґрунтовані, не підтверджені належними доказами.

Разом з тим, покликання директора Товариства на відсутність контракту № 6 від 09.09.2014 та непроведення по ньому операцій (виявлення факту порушень термінів розрахунків за яким є підставою для проведення перевірки) є лише запереченням певних обставин і не вказує на наявність спору про право.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 199 та пунктом 4 частини першої статті 204 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції має право скасувати її і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження в цій справі, а відтак ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року про закриття провадження в адміністративній справі № 803/917/17 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. М. Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 17 жовтня 2017 року.