Справа № 537/3581/17
Суддя: Сьоря С. І.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/176/2017
Справа № 537/3581/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2017 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_1 до суб'єкта владних повноважень Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови йому у призначенні пільгової пенсії за списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відмову у призначенні пільгової пенсії за списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов»язати Управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити йому пільгову пенсію за списком № 2 зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 і списком № 2, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 26.01.1991 р. № 10 з дня його звернення до Управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про призначення пільгової пенсії за списком №2 , а саме з 26.01.2017 року, зарахувавши у його пільговий трудовий стаж роботу за період з 27.01.1992 року по 21.02.1999 року машиністом технологічних компресорів в управлінні «Когалимнафтогзпереробка» до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії за списком № 2 зі зниженням пенсійного віку та зобов»язати Управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити йому пенсію з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 26.01.2017 року .

Свої вимоги мотивував тим, що він в період з 27.01.1992 року по 21.02.1999 року працював машиністом технологічних компресорів в управлінні «Когалимнафтогазпереробка», а з 06.03.2008 року по 28.10.2014 року, з 28.05.2015 року по 31.12.2016 року машиністом компресорних установок в ПАТ «Укртатнафта». Його трудовий стаж, що дає право на пільгову пенсію, становить 12 років 8 місяців 15 днів і, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначив, що згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пільгової пенсії, однак відповідач відмовив йому у призначенні пільгової пенсії, посилаючись на те, що не має підстав для зарахування до пільгового стажу за списком № 2 періоду роботи з 27.01.1992 року по 21.02.1999 року, тобто періоду його роботи машиністом технологічних компресорів в управлінні «Когалимнафтогазпереробка» - не має виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці. Відмова Кременчуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області включити до пільгового стажу вказаний період його роботи на підприємстві у зв»язку з не проведенням атестації робочих місць, як це передбачено положеннями Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, є порушенням його конституційного права на соціальний захист. Положеннями порядку проведення атестації обов»язок по проведенню атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, а тому не проведення такої атестації у визначені законодавством строки не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист, зокрема, на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вважає дії Кременчуцького об'єднаного УПФУ Полтавської області протиправними та такими, що не відповідають закону та Конституції України і порушують його права, передбачені Конституцією України, а тому він змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Представник відповідача - Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких в задоволенні позову просить відмовити у зв'язку з його безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням , дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України передбачено, що до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка чи вчинені дії суб»єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого : суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ст. 159 КАС України вбачається, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Судом встановлено, що в січні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про призначення пільгової пенсії.

Рішенням Кременчуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 202 від 26.04.2017 року позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії за Списком № 2 зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезепчення» та п. 2 розділу ХУ Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» у зв»язку з відсутністю необхідної тривалості пільгового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Підставою відмови в призначенні пільгової пенсії позивачу стало те, що аналіз наданих позивачем до Пенсійного фонду документів показав, що згідно трудової книжки він з 27.01.1992 року по 21.02.1999 року працював машиністом технологічних компресорів, зайнятих на обслуговуванні газових компресорів в управлінні «Когалимнафтогазпереробка» та з 06.03.2008 року по 28.10.2014 року, з 28.05.2015 року по 31.12.20016 року машиністом компресорних установок в ПАТ «Укртатнафта». Пільговий стаж ОСОБА_1, підтверджений довідкою ПАТ «Укртатнафта» від 20.01.2017 року № 4/22 за період робот із 06.03.2008 року по 28.10.2014 року, з 28.05.2015 року по 31.12.2016 року складає 5 років 8 місяців 10 днів. Період роботи у управлінні «Когалимнафтогазпереробка» з 27.01.1992 року по 21.02.1999 року підтверджується пільговою довідкою ЗАТ «Лукойл-Західна Сибір» №16/2-12/3-991 від 13.04.2016 року, але немає виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці на посаді, яка дає право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з пунктом «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 461-2016-п ), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільговим умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

П.4.5 Порядку передбачено, що якщо атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць ( 442-92-п ). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Як встановлено судом та це не заперечується сторонами та підтверджується записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_1, позивач з 06.03.2008 року по 28.10.2014 року та з 28.05.2015 року по 31.12.20016 року працював машиністом компресорних установок в ПАТ «Укртатнафта», вказане робоче місце атестоване і підтверджене право на пільгову пенсію за Списком №2.

Також судом встановлено, що з 27.01.1992 року по 21.02.1999 року позивач ОСОБА_1 працював повний робочий день вахтовим методом з повним відпрацюванням робочого часу машиністом технологічних компресорів, зайнятим на обслуговування газових компресорів (крім повітряних) в Управлінні «Когалимнафтогазпереробка» і дана посада зазначена у Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно п/п 3 п.2 Розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, дня підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер, виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У відповідності до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України неодноразово (зокрема, рішення від 11.10.2005р.№ 8-рп/2005, від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, від 27.11.2008р. № 26-рп/2008 ) розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Право на пенсійне забезпечення, передбачене статтями 1, 3, ч.2 ст.6, статтею 8, ч.2 ст.19, статтями 22, 23, ч.1 ст.24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства в Україні.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не зважає на заперечення відповідача з приводу посилання на відсутність атестації робочого місця позивача, виходячи з наступного.

Відсутність даних про проведення атестації робочого місця позивача не може бути підставою для невизнання того, що це місце роботи та умови його роботи не підпадають під Список №2, тому що обов'язок про проведення атестації робочих місць було покладено, саме, на керівників підприємств, за бездіяльність яких позивач, як працівник, відповідальності нести не може.

Згідно пункту 10 оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 року, N91406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення», Вищий адміністративний суд України зазначив наступне: Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку, встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Таким чином законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд вважає, що надані позивачем копії документів в своїй сукупності та взаємозв'язку, в цілому підтверджують стаж роботи позивача необхідний для призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, судові витрати, що понесені позивачем підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71,159-163, 167, 257 КАС України, , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за Списом № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Скасувати рішення Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області № 202 від 26.04.2017 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за Списом № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов»язати Кременчуцьке об»єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 і Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 26.01.1991 року №10 з дня його звернення до Кременчуцького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про призначення пільгової пенсії , а саме з 26.01.2017 року, зарахувавши роботу за період з 27.01.1992 року по 21.02.1999 року машиністом технологічних компресорів в Управлінні «Когалимнафтогзпереробка» до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2 зі зниженням пенсійного віку.

Зобов»язати Кременчуцьке об»єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплачувати пенсію ОСОБА_1 з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 26.01.2017 року .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 640 грн. сплаченого судового збору.

Зобов'язати Кременчуцьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області подати в місячний строк звіт про виконання даної постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя