Справа № 820/3461/17
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 жовтня 2017 р. № 820/3461/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Шляхової О.М.,

при секретареві судового засідання - Молчановій О.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1.,

представника відповідача - Биковченко Н.І.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд: стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь позивача не виплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 57098,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 24.03.1994 по 06.11.2015 вона проходила службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 по 31.12.2016 - в Національній поліції у спеціальному званні "підполковник поліції". Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2016 № 598 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п. 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію з 3 1.12.2016. При звільненні позивачці не доплатили одноразову грошову допомогу в розмірі 57098 гри. 44 коп., у зв'язку із порушенням відповідачем п. 23 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, яким визначено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи заявленого позову, просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що 26.12.2016 року за № 14190/03/29-2016 з Національної поліції України надійшов лист з інформацією про здійснення додаткового асигнування загального фонду державного бюджету для виплати грошового забезпечення поліцейським за грудень 2016 року. Вказаним листом повідомлялось про можливість додаткового преміювання поліцейських у грудні 2016 року, але у той же час наголошувалось про недопустимість збільшення розміру грошового забезпечення поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, про що зазначалось раніше у листі Національної поліції України від 14.04.2016 року за № 4034/03/29-2016.

Також, в обґрунтування правомірності своїх доводів посилається на Лист Національної поліції України від 15.04.2016 за № 4034/03/29- 2016, яким зазначено, що здійснювати виплату поліцейським одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до вимог чинного законодавства за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України згідно з черговістю їх звільнення та не допускати штучного збільшення розміру грошового забезпечення поліцейським, які виявили бажання звільнитися зі служби в поліції, а саме розміру преміювання в місяцях, що передують звільненню

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у запереченнях на адміністративний позов (а.с. 21), вважає, що розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_3 здійснений у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже - позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_3 з 24.03.1994 по 06.11.2015 проходила службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по 31.12.2016 - в Національній поліції у спеціальному званні "підполковник поліції", що підтверджується копією трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи (а.с.7).

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2016 №598 о/с позивача звільнено з 31.12.2016 зі служби в поліції з посади начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Чугуївського відділу поліції ГУ, за п. 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється в т.ч. через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Пунктом 1 постанови КМ України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 102 Закону України "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно ст. 9 цього Закону у разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням улов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого тріоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

У відповідності до п. 23 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016р. № 260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.04.2016р. за № 669/28799, поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Відповідно з витягу із наказу № 598 о/с від 30.12.2016 року вбачається, що стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки ОСОБА_3 складає - 22 рок. 00 міс. 02 дн., у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби складає - 22 роки 00 міс. 02 днів, у пільговому обчисленні складає - 23 рок., 11 міс. 21 день. Загальний трудовий стаж для призначення пенсії складає - 30 років 03 міс. 01 день. (а.с. 8).

Згідно розрахункового листа управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Харківській області (№ 42зі/119-29/02-2017 від 08.08.2017) на день звільнення ОСОБА_3 були встановлені наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад у розмірі 2950 грн., оклад за спеціальним званням у розмірі 2200 грн., надбавка за стаж служби в поліції в розмірі 45%, що складає 2317 грн., та премія в розмірі 112%, що склала 8363 грн. 60 коп.

Таким чином, розмір нарахованої одноразової грошової допомоги при звільненні повинен складати: (2950+2000+2317,50+8363,60) х22х50%, тобто 174142,10 грн.

Між тим, відповідно копії листа управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Харківській області від 08.08.2017 № 42зі/119-29/02-2017 одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_3 була нарахована в розмірі 114431,53 грн. (а.с. 9).

Суму нарахування проведено з наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу в розмірі 2950 грн., окладу за спеціальним званням у розмірі 2200 грн., надбавки за стаж служби в поліції в розмірі 45%, що складає 2317,50 грн., та премії в розмірі 41,43%, що склало 3093,79 грн. Отже, сума, яка розрахована відповідачем склала (2950+2000+2317,50+3093,79) х22х50%, тобто 116174,14 грн. З урахуванням військового збору сума, що була виплачена ОСОБА_3 склала 114431,53 грн., яку зараховано на зарплатну картку в ГРУ «Приватбанку» 28.02.2017 року.

Виходячи з викладеного вбачається, що розмір нарахованої позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні на 57967,96 грн. менший від належного. Ця різниця обумовлена тим, що при обчисленні позивачу цієї допомоги була врахована премія в розмірі 41,43%, а не 112%, яка була встановлена йому на день звільнення.

З вказаної вище суми не нарахованої одноразової грошової допомоги повинен бути стягнений військовий збір у розмірі 1,5%, тобто 869,52 грн. Таким чином, розмір невиплаченої частини одноразової грошової допомоги при звільненні складає 57098 грн. 44 коп. (57967,96 грн. - 869,52 грн.).

Таким чином, суд погоджується із твердженням позивача про порушення відповідачем приписів п. 23 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 р. №260 під час здійснення розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Суд не може вважати правовою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог посилання відповідача на Листи Нацполіції, якими приписується здійснювати виплату поліцейським одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до вимог чинного законодавства за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України та не допускати штучного збільшення розміру грошового забезпечення поліцейським, які виявили бажання звільнитися зі служби в поліції, а саме розміру преміювання в місяцях, що передують звільненню, оскільки ці посилання не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Крім того, представником відповідача у судовому не заперечується та обставина, що на час звільнення позивача, розмір премії складав саме 112 %, що також підтверджується і наданими довідками та розрахунком, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 10; 20).

Враховуючи викладене вище суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.ст. 9, 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 128, 160-163, 167, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (, юридична адреса: вул. Жон Мироносиць, б. 5, м. Харків, 61002) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1; код ІПН НОМЕР_1; адреса : АДРЕСА_1) не виплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 57098,44 (п'ятдесят сім тисяч дев'яносто вісім гривень 44 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 17 жовтня 2017 року.

Суддя Шляхова О.М.