Справа № 127/14347/17
Суддя: Федчишен С. А.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/676/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Позов мотивовано тим, що з 10.12.1986 р. по 02.10.2000 р. ОСОБА_1 працювала маляром, зайнятим на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3-го класу небезпеки у ДП «Вінницький авіаційний завод ВіАЗ». Вказана посада відноситься до переліку робіт, зайнятість яких дає право працівникам на пільги, у тому числі на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2. 12.05.2016 р. ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії згідно Списку №2, що затверджений відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Однак, УПФУ в м. Вінниці відмовило позивачці у призначення пільгової пенсії через відсутність необхідного спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Вважаючи дану відмову неправомірною, позивач просить визнати протиправним рішення Управління пенсійного фонду України в м. Вінниця щодо відмови у призначені їй пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Вінниця призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 12.05.2016 р.

Ухвалою суду від 26.09.2017 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про зобов'язання до вчинення дій за період з 12.05.2016 р. по 05.01.2017 р. залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали за обставин викладених у ньому, просили позов задовольнити.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1, вона з 10.12.1986 р. прийнята в цех № 8 учнем маляра, працюючого з нітролаками, нітрофарбами та емалевими фарбами в закритому приміщення; з 01.02.1987 присвоєно перший розряд маляра; з 16.05.1988 присвоєно другий розряд маляра; з 01.09.1989 р. присвоєно третій розряд маляра; з 02.10.2000 р. звільнилась з роботи (а.с. 9-10)

Дана посада перебуває в Списку № 2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, який був чинним на період роботи позивача, у якому зазначено посаду: маляри, що працюють з емальовими фарбами, нітрофарбами, нітролаками та свинцевими фарбами.

У зв'язку з перебуванням на вказаній посаді, 12.05.2016 р. ОСОБА_1, звернулась до УПФУ в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії згідно Списку №2, що затверджений відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».(а.с.38)

За результатами розгляду даної заяви, УПФУ в м. Вінниці, своїм рішенням, оформленим протоколом № 5415 від 11.08.2016 р., відмовило позивачу у призначенні пенсії. Підставою для відмови стала відсутність необхідного спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. (а.с.35-36).

Досліджуючи правомірність дій та обґрунтованість прийнятого рішення УПФУ в м. Вінниці, суд звертає увагу наступному.

Згідно правової позиції Верховного Суду України від 16.09.2015 року висловленій по справі №21-1203а15, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

За приписами наказу Міністерства праці та соціальної політики №383 від 18.11.2005 року "Про затвердження порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Позивач до заяви про призначення пенсії серед іншого подала також довідку про підтвердження наявного трудового стажу від 19.04.2016 р., видану керуючим санацією ДП "ВіАЗ" арбітражним керуючим Василиком В.В.

Відповідно до даної довідки ОСОБА_1 працювала в ДП "Вінницький авіаційний завод "ВіАЗ" у період з 10.12.1986 р. по 02.10.2000 р. на посаді маляра-зайнятого на роботі із застосуванням шкідливих речовин не нище 3 класу небезпечності. Дана посада відноситься до Списоку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, де в розділі ХХХІІІ «Загальні професії» позиція 450 передбачає посаду «маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки». Атестація робочого місця проводилась на підставі наказу № 228 від 23.11.1994 р. та наказу № 200 від 01.11.2001 р. (а.с. 11).

Стаття 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» наділила органи, що призначають пенсії, правом вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх

видачі.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою перевірки достовірності даних про спеціальних стаж роботи позивача, зазначений в довідці, головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи УПФУ в м. Вінниці Седлецьким І.А, було проведено зустрічну перевірку на ДП "Вінницький авіаційни завод "ВіАЗ".

Згідно акту перевірки від 05.05.2016, ОСОБА_1 з 10.12.1986 р. по 21.12.1992 р. працювала на підприємстві повні робочі дні. Окрім цього, фактично відпрацювала в 1993 році- 163 робочих дні та 31 день щорічної чергової відпустки;в 1994 році- 140 робочих дні та 31 день щорічної чергової відпустки;в 1994 році- 140 робочих дні та 31 день щорічної чергової відпустки;в 1995 році- 124 робочих дні та 31 день щорічної чергової відпустки; в 1996 році- 39 робочих дні та 31 день щорічної чергової відпустки; в 1997 році- 0 робочих дні та 34 дні щорічної чергової відпустки; в 1998 році- 14 робочих дні та 25 днів щорічної чергової відпустки; в 1999 році- 2 робочих дні та 24 дні щорічної чергової відпустки; в 2000 році (по 02.10.) - 24 дні щорічної чергової відпустки.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Аналізуючи вказану норму, суд зауважує, що однією із необхідних умов, за наявності якої в громадян виникає право на пільгову пенсію , є зайняття відповідною роботою повний робочий день.

Враховуючи результати зустрічної перевірки, суд погоджується з відповідачем, що ОСОБА_1, працювала повні робочі дні лише з 10.12.1986 р. по 31.12.1992 р., у зв'язку з чим, УПФУ в м. Вінниці правомірно зарахувала позивачу лише 5 років 11 місяців спеціального стажу, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст. ст. 11, 69 КАС України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 даного Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стяття 86 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням поданих учасниками по справі доказів, суд дійшов обгрунтованого висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятого УПФУ у м. Вінниці рішення про відмову ОСОБА_4 у призначені пенсії, оскільки позивач не має необхідного спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 13,101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст.ст.11,69,71,86,94, 159, 161-163 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: