Справа № 743/1128/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 743/1128/17 Головуючий у 1-й інстанції: Сташків В.Б. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Тищенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Савченка Дмитра Володимировича на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Савченка Дмитра Володимировича про визнання дій протиправними та визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

09.08.2017р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Савченка Дмитра Володимировича, яким просив визнати дії протиправними та визнати протиправною та скасувати постанову від 02.08.2017 р. (Серія БР № 484135) про накладення за ч. 2 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу розміром 425 грн., з закриттям провадження по справі за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він дотримувався ПДР, тому постанова підлягає скасуванню.

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2017 р. позовні вимоги задоволено частково: постанову Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Савченка Дмитра Володимировича від 2 серпня 2017 р. (Серія БР № 484135) про накладення на ОСОБА_3 за ч. 2 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу розміром 425 грн. - скасувати. В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2017 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та притягнення позивача до відповідальності діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 02.08.2017 року відносно позивача винесено постанову серії БР № 484135 про накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.(а.с. 8).

Відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_3, 02.08.2017 року о 14 год. 35 хв. в м. Чернігові по проспекту Миру, 207А, керуючи транспортним засобом ЗАЗ SENS, державний номер НОМЕР_1, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України.

03.08.2017 року позивачем було отримано спірну постанову поштовим листом.

Вказані обставини підтверджені документально та відеозаписом з місця події, що здійснений за допомогою нагрудного реєстратора, який досліджувався судом першої інстанції в ході слухання справи.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У відповідності до п. 8.7.3 «е» ПДР червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

З огляду на ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі посилається на доданий відеозапис, який зафіксований за допомогою нагрудної відеокамери №00283, та фотокартки, зробленими за допомогою скриншоту з відеозапису наданого позивачем.

Проте, дослідивши надані докази, колегія суддів зазначає наступне.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Пунктом 8.11. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 (далі по тексту - ПДР) передбачено, що, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 8.10 ПДР, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що водієві дозволяється рухатися далі, якщо при загоранні жовтого кольору світлофора не можливо здійснити зупинку перед стоп-лінією, світлофором, пішохідним переходом без екстреного гальмування.

Таким чином, жовтий колір світлофору в даному випадку не є забороненим сигналом світлофору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що адміністративне правопорушення вчинене 2 серпня 2017 р. о 14 год. 36 хв 01 сек., а не о 14 год. 35 хв., як зафіксовано в проколі про адміністративне правопорушення, і в цей час горів жовтий знак світлофору.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено вини ОСОБА_3 щодо скоєння ним 02.08.2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення п. 8.7.3 «е» ПДР, тому постанова серії БР № 48435 від 02.08.2017 року винесена інспектором роти № 4 БУПП у м. Чернігові ДПП Савченком Дмитром Володимировичем безпідставно і протиправно.

Нормами ч. 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином, всі наведені доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 12.10.2017р.

Керуючись статтями 41, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Савченка Дмитра Володимировича на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2017 р., залишити без задоволення.

Постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Савченка Дмитра Володимировича про визнання дій протиправними та визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.