Справа № 642/7784/16-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 р.Справа № 642/7784/16-а
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

за участю представника 3-ї особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Харківського обласного військового комісаріату на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року по справі № 642/7784/16-а за позовом ОСОБА_2 до Харківського обласного військового комісаріату, третя особа Міністерство оборони України про визнання бездіяльність протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до Харківського обласного військового комісаріату третя особа Міністерство оборони України в якому просив визнати противоправною бездіяльність Харківського обласного військового комісаріату у неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації усіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві". Зобов'язати Харківський обласний військовий комісаріат подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві". Зобов'язати Харківський обласний військовий комісаріат подати протягом 30 днів, з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Харківського обласного військового комісаріату на користь Державного бюджету України судовий збір за дві немайнові вимоги в розмірі 1102,40 грн.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року задоволено частково позов.

Визнано противоправною бездіяльність Харківського обласного військового комісаріату у неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації усіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Зобов'язано Харківський обласний військовий комісаріат подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Зобов'язано Харківський обласний військовий комісаріат подати протягом 30 днів, з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 60-63). Апелянт наполягає на пропуску строку звернення з позовом до суду, а застосування до спірних правовідносин положень ст..51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» є безпідставним.

Представник третьої особи наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Представник позивача та відповідача в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо апеляційної скарги, проти якої заперечує. Просив також розгляд справи провести у їх відсутність.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника 3-ї особи, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 з 25 січня 1982 по 04 червня 1982 року; з 07 червня 1982 року по 31 січня 1983 року проходив військову службу в лавах Збройних сил СРСР, є учасником бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3, виданого Солоніцівським районним воєнним комісаріатом Курської області 15.04.1980 року (а.с. 15).

Згідно витягу з протоколу № 1941 від 08.10.2012 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв - отримані колишнім військовослужбовцем під час проходження військової служби поранення голови, повторні ЗЧМТ-струси головного мозку /1982-1983 р.р./, та наступні захворювання - пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с. 11).

Вищевказана обставина підтверджена також висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи від 13 червня 2012 року та Довідкою МСЕК серії 10 ААБ № 187549 від 20.01.2014 року, згідно якою ОСОБА_2 встановлена третя група інвалідності (а.с.7, 12-13).

Відповідно посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 призначена 2 група інвалідності з 30.01.2015 року (а.с. 14).

Відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та ПКМУ 975 від 25.12.2013 року, ОСОБА_3 звернувся до Харківського обласного військового комісаріату із заявою та усіма належними додатками стосовно призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок поранення, отриманого під час виконання обов'язків військової служби.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі змістом ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п.4 ч.2 ст.16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Зазначеним порядком визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов'язаний та резервіст).

Пунктом 11 Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов'язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв'язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов'язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою). Вищезазначені вимоги пункту 11 Порядку № 975 позивачем були виконані.

Відповідно до п. 13 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 р. за № 975 та Наказу Міністерства Оборони України № 530 від 14.08.2014 року керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку № 975 та Наказу № 530.

Надісланим позивачу листом № 1833/ВСЗ від 17.12.2015 року відповідач відмовив у призначенні одноразової грошової допомоги.

При чому колегія суддів зазначає, що зазначену відповідь відповідно до матеріалів справи та пояснень позивача, ОСОБА_2 отримав 17.12.2015 року. Зазначену відповідь слід розцінювати, як дія відповідача яка має відповідні правові наслідки для позивача та мають вплив на реалізацію ним своїх відповідних прав, та пов'язаних з цим обов'язків.

Вирішуючи питання щодо строку звернення позивача до суду за захистом прав, суд першої інстанції не погодився з позицією Харківського обласного військового комісаріату, що позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду визначений у ст. 99 КАС України.

Судом першої інстанції зазначено, що Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом якім врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом яким врегульовані правовідносини, щодо пенсійного забезпечення осіб звільнених з військової служби та строки перерахунку пенсій врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

До спірних правовідносин суд застосував положення ч. 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до якого перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як зазначено судом першої інстанції, що перерахунок розміру пенсії позивачу не проведений з саме з вини Харківського обласного військового комісаріату, тобто право позивача на зазначений перерахунок не обмежено будь яким строком.

В той же час колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, що вплинули на правильність вирішення цього питання.

Відповідно до ст..159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто, при прийнятті рішення повинен бути дотриманий баланс норм як матеріального, так і процесуального права. При не дотриманні такого балансу, з огляду на положення ст..202 КАС України, у випадку порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового.

По перше, колегія суддів зазначає, що правовідносини, що виникли між сторонами щодо отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, на правозастосуванні якому наполягає позивач, як вже зазначалось врегульовано Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» №975 від 25.12.2013 року.

Застосований судом до спірних правовідносин положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", є безпідставним та не обґрунтованим, з огляду на різний предмет правового регулювання правовідносин цими законами.

По друге, в залежності від об'єму та характеру порушення норм матеріального та процесуального, при апеляційному перегляді, положеннями ст..203 КАС України, передбачені підстави для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі. Так, постанова суду першої інстанції може бути скасована в апеляційному порядку і позовна заява залишена без розгляду з підстав, встановлених відповідно статтями 155 КАС України.

Відповідно до п.9 ч.1 ст..155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: 9) позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Під час здійснення апеляційного перегляду, колегія суддів надає оцінку справі з початку вирішення питання про відкриття позовного провадження до вирішення справи по суті, що завершується ухваленням постанови.

Так, положеннями ст..107 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує ряд питань, в тому числі чи: 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Про залишення позовної заяви без розгляду, відкриття провадження у справі чи відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу. В ухвалі про відкриття провадження у справі окрім іншого, зазначаються також - 7) за наявності підстав - висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, суд вирішив спірне питання щодо строку звернення до суду в постанові суду, вважаючи взагалі відсутнім пропуск строку, але як було встановлено, що судом неправомірно застосоване положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Так, відповідно до вимог ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 2. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 3. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст..100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Із змісту даних норм слідує, що суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску.

Як вже було встановлено судами, що зазначену відповідь відповідно до матеріалів справи та пояснень позивача, ОСОБА_2 отримав 17.12.2015 року.

Як вбачається з заявлених вимог, позивач звернувся з позовом до суду за захистом на його думку порушеного права лише 08.12.2016 року, тобто, фактично після спливу 1 року.

В даному випадку мало місце пропуск строку звернення до суду з зазначеним позовом, про захист порушеного права якого вимагає позивача, про порушення якого, позивач був обізнаний у грудні 2015 року. Жодних обґрунтованих доводів стосовно поважності пропуску строку звернення до суду, а так само і доказів які б достовірно свідчили про фізичну неможливість раніше звернутися до суду, не надано. Правових підстав для поновлення такого строку за наявними у справі матеріалами не вбачається. Доводи позивача та висновки суду першої інстанції щодо не розповсюдження строків звернення до суду з приводу перерахунку пенсії на ці спірні правовідносини є хибними.

Пропуск строку, є підставою для залишення без розгляду позовної заяви.

Суд першої інстанції розглядаючи по суті позовні вимоги не звернув уваги на зазначені вище положення КАС та норми матеріального права, та дійшов хибного висновку стосовно задоволення позову поза межами строку звернення до суду.

За таких обставин, враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судова колегія, керуючись ч.1 ст.203 КАС України, вважає необхідним, скасувати постанову суду першої інстанції, а заявлений адміністративний позов, залишити без розгляду, у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду та відсутністю поважних причин для його поновлення.

Керуючись ст. ст.2, 11, 99, 100, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Харківського обласного військового комісаріату - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року по справі № 642/7784/16-а - скасувати та прийняти ухвалу, якою адміністративний позов ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, з урахуванням ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

У повному обсязі складена 17 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.