Справа № 804/6226/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
13 жовтня 2017 р.Справа №804/6226/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування постанови,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просить скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №180/4.1-3/561 від 11.09.2017 року, винесену першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 в розмірі 384000 грн.
Разом з позовною заявою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 надано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу від 11.09.2017 року №180/4.1-3/561 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.
В обґрунтування клопотання зазначено, що позивач не погоджується з винесеною постановою, і не має намір сплачувати у добровільному порядку накладний на неї цією постановою штраф, а тому на даний час існує реальна можливість початку державним виконавцем примусового виконання постанови відповідача, оскарження якої, згідно з чинним законодавством, не зупиняє її виконання. Сума штрафу та способи її стягнення свідчать про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.
В судовому засіданні позивач клопотання підтримала та додатково пояснила, що наразі дії з примусового виконання оскаржуваної постанови відповідачем не вчинялись.
В судове засідання представник відповідача не зявився. На підставі частини 3 статті 118 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання про забезпечення позову.
Розглянувши подані документи та матеріали, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Таким чином, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:
- існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;
- неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;
- необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;
- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Суд, виходячи з конкретних доказів, встановлює, чи є хоча б одна з названих обставин, та оцінює чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося запобігти.
Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
На час розгляду судом клопотання відсутні ознаки очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача; суду не доведено неможливість захисту прав позивача без вжиття таких заходів; не доведено, що для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Крім того, суд зазначає, що в разі забезпечення адміністративного позову в зазначених позивачем межах, суд фактично ухвалить судове рішення про відновлення правового становища позивача, яке існувало до прийняття оскаржуваної постанови без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
З огляду на зазначене, суд вважає, що підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відсутні; клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 165 КАС України, суд, -
У задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 17 жовтня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1