Справа № 279/3783/17
Суддя: Шульга О. М.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3783/17
Провадження № 2-а/279/396/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій державного виконавця, -
В позовній заяві позивач просив провести розгляд справи без участі представника управління.
Відповідачем подано письмові заперечення на позов.
За таких обставин справу розглянуто в письмовому провадженні, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-19 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".
Організація та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень супроводжується певними грошовими витратами, які складаються в тому числі з коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника.
Згідно з ч. 1 ст.18 вищевказаного Закону виконавець, ефективно, своєчасно і в повному обсязі повинен вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частинами 5 та 6 вказаної норми Закону визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 Закону.
Так, статтею 27 вказаного Закону визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
Відповідно до п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 у редакції наказу від 29.09.2016 року №2832/5, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.
Отже, з наведених вище вимог Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що при відкритті виконавчого провадження стягнення виконавчого збору є обов'язковим.
Посилання позивача на те, що виконання судового рішення, з приводу якого відкрито виконавче провадження, здійснюється органами Казначейства, відповідно до ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», що є підставою для звільнення від сплати судового збору є помилковими, оскільки УПСЗН Богунської районної ради м.Житомира є державним органом, виконавчий документ містить вимогу немайнового характеру про зобов’язання вчинити певні дії, має одноразовий характер, тому виконання вказаного зазначеного вище виконавчого листа здійснюється у відповідності до норм Закону України "Про виконавче провадження".
Враховуючи, що дії відповідача про стягнення з позивача виконавчого збору є правомірними, тому підстав для задоволення позову не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 99, 158-160, 161-163, 167 185, 186 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-19,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.