Справа № 204/6126/16-а(8-а/204/1/17)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2017 рокусправа № 204/6126/16-а(8-а/204/1/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року по справі № 204/6126/16-а(8-а/204/1/17) за заявою Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2017 Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі звернулося до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року, якою визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії та зобов'язано відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, виходячи з розрахунку 90 % від суми заробітної плати, визначеної в довідці Дніпропетровської обласної прокуратури № 18-15вих-16 від 01.02.2016 та здійснити відповідні виплати з 26 березня 2016 року.

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська своєю ухвалою від 21 серпня 2017 року заяву Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року повернув заявнику.

В обґрунтування даної ухвали вказав на те, що недоліки заяви, які викладені в ухвалі про залишення її без руху від 04.07.2017 не були усунені повністю.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що підстав для повернення заяви у суду не було, а викладені в заяві про перегляд справи за нововиявленими обставинами факти є істотними для справи обставинами, що не були і не могли бути відомі відповідачу на час розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В електронному вигляді подав заяву про розгляд справи без участі представника управління. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений поштою та засобами телефонного зв'язку.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що останню необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повертаючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки заяви, які викладені в ухвалі про залишення її без руху, не були усунені повністю, а саме: заявником не зазначено осіб, які беруть участь у справі; заявником не було надано документ про сплату судового збору; до заяви не додано документу на підтвердження повноважень представника заявника (ОСОБА_2.) на ведення справи в суді та підписання зазначеної заяви; в заяві не приведено часу, коли стало відомо про обставини, які заявник вважає ново виявленими, та не уточнено обґрунтування їх наявності.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення заяви є помилковим та необґрунтованим з огляду на наступне.

Так, приписами ч. 2 ст. 248 КАС України визначено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява про перегляд; 2) ім'я (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; 4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи; 5) обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; 6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються.

Апеляційний суд зазначає, що вказана норма не містить вимог про необхідність наведення у заяві всіх осіб, які беруть участь у справі, як того помилково вимагав суд першої інстанції, а необхідні данні заявника в ній містились.

Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 248 КАС України, до заяви додаються копії заяви відповідно до кількості осіб, які брали участь у справі, та документ про сплату судового збору.

За позицією суду першої інстанції, відповідач, що подав заяву, не надав документ про сплату судового збору.

В той же час, на момент подання заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами, а саме 03.07.2017 (а.с. 132) та уточненої заяви від 31.07.2017 (а.с. 142), з огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами, внесеними Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2017), Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Таким чином, зауваження суду першої про несплату заявником судового збору також є безпідставними, оскільки Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі при зверненні до суду першої інстанції з заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами звільнене від сплати судового збору.

Що стосується вимог суду першої інстанції надати документ на підтвердження повноважень представника заявника (ОСОБА_2.) на ведення справи в суді та підписання зазначеної заяви, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заява була підписана начальником управління ПФУ ОСОБА_2 як керівником установи та її підпис був завірений гербовою печаткою цієї установи. При цьому матеріали справи містять копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 81), в якій чітко зазначено прізвище, ім'я та по батькові особи, що має право вчиняти юридичні дії від імені Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі без довіреності - ОСОБА_2 - керівник.

Процесуальне законодавство не містить вимог про необхідність подання до суду із кожною наступною заявою чи клопотанням особи документа щодо повноважень її представника, якщо особа чи повноваження такого не змінились.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції як на недолік заяви відсутність підтвердження повноважень представника заявника ОСОБА_2

Крім того, суд апеляційної інстанції також вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про відсутність в заяві обґрунтувань наявності нововиявлених обставин, оскільки подана заявником уточнена заява містить посилання на них (лист прокуратури Дніпропетровської області від 15.02.2017 № 18-82 вих.17, згідно якого достовірною є довідка № 18-15 вих.16 від 23.05.2016 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на суму 9919,69 грн., а отже довідка за № 18-15 вих.16 від 01.02.2016 на суму 13854,96 грн. є недійсною та не може бути застосована для перерахунку пенсії позивачу). При цьому оцінку обставинам, які заявник вважає нововиявленими, а також їх значення для правильного вирішення справи, суд надає під час розгляду такої заяви по суті, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заявником на свій розсуд зазначено обставини, що, на його думку, могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи та обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин. Отже, посилання суду першої інстанції на цей недолік заяви також є безпідставними.

При цьому суд першої інстанції має можливість під час розгляду заяви уточнити доводи заявника, а не використовувати формальні причини для відмови у розгяді заяви по суті.

Що стосується посилання суду першої інстанції на відсутність в заяві посилань на дату, коли заявник дізнався про наявність нововиявлених обставин, як на один з недоліків, що став підставою для повернення заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами, то колегія зазначає наступне.

По-перше, приписи статті 248 КАС України, недодержання яких може бути підставою для застосування правил ст. 108 КАС України (згідно частини 3 статті 250 КАС України), не містять вимог про обов'язковість зазначення дати, від якої заявнику стало відомо про обставини, які він вважає нововиявленими.

Отже, відсутність посилання на такі данні, хоча вони і підлягають з'ясуванню судом, сама по собі не може бути безумовною підставою для залишення заяви без руху з подальшим поверненням заявнику на підставі ст. 108 КАС України. Суд має можливість з'ясувати це під час розгляду заяви по суті та встановити факт пропуску строку, а також надати оцінку, чи не з поважних причин його пропущено та чи не підлягає він поновленню.

По-друге, суд першої інстанції, обґрунтовуючи виключне значення наявності такої дати в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, невірно витлумачив приписи статті 247 КАС України в частині наслідків пропуску заявником місячного строку звернення із такою заявою, зазначивши, що це є безумовною підставою для відмови у відкритті провадження за ново виявленими обставинами незалежно від поважності причин пропуску цього строку.

Згідно частини першої статті 247 КАС України (в редакції, що діяла до 14.01.2012 року) заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Згідно пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» № 4176 від 20.12.2011 року, який набрав чинності з 15.01.2012 року, частина перша статті 247 КАС України було доповненно реченням такого змісту: «При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до адміністративного суду після закінчення цього строку, адміністративний суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.»

Прийняття Верховною Радою України Закону України № 4176, яким вносились зміни як до Кодексу адміністративного судочинства України, так і до Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, стало наслідком розгляду законопроекту № 9535 від 06.12.2012 року. В пояснювальній записці автора до цього законопроекту зазначено, що він направлений на створення правового механізму, який гарантуватиме незмінюваність судових рішень, сприятиме усуненню можливостей зловживань правом на поновлення строків для звернення до суду щодо перегляду судових рішень, а також дозволить уникати окремих ситуацій, коли судове рішення переглядається через значний проміжок часу з моменту набрання ним законної сили. Зокрема, метою є забезпечення дотримання принципу правової визначеності, зокрема в частині, яка стосується незмінюваності судових рішень та можливості їх фактичного перегляду упродовж невизначеного проміжку часу. Для цього законопроектом пропонується запровадити присікальний строк як для апеляційного чи касаційного оскарження рішень суду для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, прокурора та інших суб'єктів владних повноважень, так і для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Здійснивши ретроспективний аналіз положень статті 247 КАС України, враховуючи мету прийняття Закону України № 4176 та зміст вказаної процесуальної норми, колегія суддів робить висновок, що третє речення частини 1 статті 247 КАС України, яким передбачено наслідки закінчення встановленого строку у вигляді відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності причини пропуску цього строку, відноситься лише до другого речення цієї норми, яким встановлено присікальний трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви за однією з підстав, встановленою статтею 245 КАС України. На це вказує і одночасне доповнення частини 1 ст.247 КАС України цими двома реченнями одночасно.

Отже, такі наслідки не можуть бути застосовані з підстав пропуску місячного строку і цей строк може бути поновлений відповідно до статті 102 КАС України.

З матеріалів справи встановлено, що постанова Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року набрала законної сили 16 грудня 2016 року (з моменту постановлення ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по даній справі), а заява про перегляд справи за нововиявленими обставинами подана відповідачем 03.07.2017, тобто в межах трирічного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, колегія суддів вважає, що жодна з причин, яка судом першої інстанції визначена як недолік заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами та стала підставою для повернення цієї заяви на підставі ст. 108 КАС України, не є обґрунтованою.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно застосовано норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі - задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року по справі № 204/6126/16-а(8-а/204/1/17) про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко