Справа № 822/2683/17
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2683/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року 15:00м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача: ОСОБА_3, представника відповідача: ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо не надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивованої відмови у його наданні щодо виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту, на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району, Хмельницької області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області прийняти рішення про надання ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована за межами населеного пункту, на території Нетечинецької сільської, Віньковецького району, Хмельницької області;

- зобов'язати відповідача, у випадку задоволення позову надати Хмельницькому окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення суду у встановлений судом строк.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.06.2017 звертався із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно в оренду для ведення особистого селянського господарства на території Нетечинецької сільської, Віньковецького району, Хмельницької області;

Вказує, що станом на серпень місяць, заява розглянута не була, а тому 28.08.2017 позивач звернувся до відповідача з клопотанням розглянути подану ним заяву у встановлений строк та прийняти рішення. Стверджує, що у день подання клопотання, йому повідомили про те, що позивачу надіслано лист №303/0-9293/6-17 від 11.07.2017 в якому зазначено, що у зв'язку з великим надходженням заяв від учасників АТО та сімей загиблих учасників АТО, з метою забезпечення права кожного учасника АТО на отримання земельних ділянок, Головним управлінням на даний час формується перелік заяв учасників АТО в порядку черговості їх надходження, тому про результати розгляду буде повідомлено додатково.

Позивач вважає вказану відповідь незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив викладені в позовній заяві обставини, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, про що подав письмові заперечення. Зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства, повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Хмельницької області, з 01.01.2013 покладені на Головне управління Держгеокадастру Хмельницької області.

Представник відповідача вказує, що 20.06.2017 на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" від 7 червня 2017 р. N 413, Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області видано наказ №137 "Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам України у ІІІ кварталі 2017 року, на території Хмельницької області", яким передбачено 24,3715 га земельних ділянок у Ізяславському, Ярмолинецькому та Славутському районах Хмельницької області. Пояснив, що вищевказаним наказом не передбачено виділення земельних ділянок у Віньковецькому районі Хмельницької області.

Вказує, що позивач 12.06.2017 звертався до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно в оренду для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Нетечинецької сільської ради, Віньковецького району, Хмельницької області.

Стверджує, що за результатами розгляду вказаної заяви, позивачу надіслано лист в якому зазначено, що у зв'язку з великим надходженням заяв від учасників АТО та сімей загиблих учасників АТО, з метою забезпечення права кожного учасника АТО на отримання земельних ділянок, Головним управлінням на даний час формується перелік заяв учасників АТО в порядку черговості їх надходження, тому про результати розгляду буде повідомлено додатково.

Представник відповідача зазначає, що при розгляді заяви ОСОБА_5 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області діяло в межах та у спосіб передбачений чанним законодавством України, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 69-72 КАС України, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії АБ №145804, виданого 16.07.2004 та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Позивач 12.06.2017 звертався із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована за межами населеного пункту, на території Нетечинецької сільської, Віньковецького району, Хмельницької області.

Листом №303/0-9293/6-17 від 11.07.2017 позивача повідомлено, що відповідно до п. 14 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам бойових дій надаються такі пільги, зокрема, першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва. Розпорядженням Кабінету Міністрів України №898-р від 19.08.2015 доручено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, обласним та Київській міській державним адміністраціям забезпечити розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок. На виконання зазначеного розпорядження, наказами Головного управління визначаються земельні ділянки, які можуть бути відведені учасникам антитерористичної операції та відповідні атласи із зазначенням місця розташування таких земельних ділянок розміщуються на офіційному веб-сайті Головного управління. Вказано, що у зв'язку із великим надходженням заяв від учасників АТО та сімей загиблих учасників АТО, з метою забезпечення права кожного учасника АТО на отримання земельних ділянок, Головним управлінням, формується перелік заяв учасників АТО в порядку черговості їх надходження, тому, про результати розгляду заяви позивача буде поінформовано додатково.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови.

Підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Суд встановив, що до заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, позивач подав всі документи, передбачені нормами Земельного кодексу України, а саме: копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, графічний матеріал з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

Листом №303/0-9293/6-17 від 11.07.2017 позивача повідомлено, що у зв'язку із великим надходженням заяв від учасників АТО та сімей загиблих учасників АТО, з метою забезпечення права кожного учасника АТО на отримання земельних ділянок, Головним управлінням, формується перелік заяв учасників АТО в порядку черговості їх надходження, тому, про результати розгляду заяви позивача буде поінформовано додатково.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не вирішив питання за результатом звернення позивача у відповідності до вимог ст. 118 ЗК України.

Згідно з положеннями частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність рішення, що викладена у листі №303/0-9293/6-17 від 11.07.2017, а отже позовна вимога визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо не надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивованої відмови у його наданні щодо виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту, на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району, Хмельницької області є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області прийняти рішення про надання ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована за межами населеного пункту, на території Нетечинецької сільської, Віньковецького району, Хмельницької області, суд зазначає наступне.

В розумінні вимог ст. 19 Конституції України, відповідач як орган державної виконавчої влади зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд звертає увагу, що суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Таким чином, суд не вправі зобов'язувати суб'єктів владних повноважень чи їх посадових осіб приймати (видавати, створювати) певні нормативно-правові чи інші рішення.

Отже, частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що суд не повинен вирішувати питання зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень, прийняти позитивне чи інше рішення по заяві позивача, адже Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повинне діяти в межах Закону і своїх повноважень при прийнятті будь-яких рішень.

З метою належного захисту прав позивача, суд, відповідно до ст. 11 КАС України, вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та захистити порушене право позивача шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_5 від 12.06.2017 року щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту, на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району, Хмельницької області.

Водночас, суд не вбачає підстав для зобов'язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як вбачається з вищенаведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов'язком суду.

Виходячи з обставин даної справи, суд приходить до висновку про безпідставність даної вимоги позивача, оскільки позивачем не наведено аргументованих доводів, а судом не встановлено в ході судового розгляду доказів, що свідчили б про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Судом встановлено, що позивачем за подання до суду адміністративного позову, сплачено 640,00 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією №28 від 19.09.2017.

Однак, з врахуванням вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позивач звільнений від сплати судового збору, а тому суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу 640,00 грн. помилково сплаченого судового збору.

З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо ненадання своєчасно відповіді на звернення ОСОБА_5 та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у визначений законом строк розглянути заяву ОСОБА_5 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

В решті позову відмовити.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_5 (32505, вул. Козацька, 17, с. Подолянське, Віньковецького району, Хмельницької області, РНОКПП - НОМЕР_1) помилково сплачений судовий збір, відповідно до квитанції №28 від 19.09.2017. в сумі 640 грн. (шістсот сорок грн.).

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 17 жовтня 2017 року 13:00

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя