Справа № 820/2633/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 р.Справа № 820/2633/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 по справі № 820/2633/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1І.) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Харківській обл.).

Зобов'язано ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,2200 га, що розташована за межами населеного пункту на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду в даній справі.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 320,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Харківській обл.

Не погодившись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,2200 га, ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. встановлено, що підпис позивача під клопотанням суттєво відрізняється від підпису позивача в доданій до заяви копії паспорту, що викликало сумніви у відповідача про наявність вільного волевиявлення ОСОБА_2 щодо отримання земельної ділянки у власність, а також використання паспорту позивача в незаконних правочинах щодо земельних ділянок. У зв'язку з чим ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. письмовою мотивованою відповіддю від 27.04.2017 № Д-8623/0/6-9146/0/21-17 роз'яснено позивачу (а не відмовлено), що відповідач утримується від прийняття будь-яких рішень, вирішення питання по суті можливо після підтвердження достовірності підпису. Також відповідач вважає необгрунтованим вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог з порушенням ч.2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також втручанням у дискреційні повноваження ГУ Держгеокадастру у Харківській обл., оскільки вимога суду щодо повторного розгляду заяви позивача може бути виконана лише шляхом позитивного вирішення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представником ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. подано клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату зв'язку з перебуванням представника відповідача у щорічній основній відпустці.

Колегія суддів вважає про відсутність підстав для задоволення вищезазначеного клопотання, оскільки відповідач є державним органом зі встановленим штатом працівників. Доказів відсутності можливості залучення інших осіб для представництва інтересів ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. в суді відповідачем не надано.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 КАС України справа розглянута без участі представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості в цій частині.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 20.03.2017 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,2200 га, що розташована за межами населеного пункту на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області для ведення особистого селянського господарства.

27 квітня 2017 року ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. листом № Д-8623/0/6-9146/0/21-17 повідомлено позивача, що підпис під заявою візуально суттєво відрізняється від підпису заявника у паспорті, що може свідчити про відсутність вільного волевиявлення, а також використання документів заявника в незаконних оборудках з землею.

Позивач, вважаючи свої права та інтереси порушеними, звернувся до суду із зазначеним позовом.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України (далі -ЗК України).

Відповідно до ч.6, 7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Так, лист ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. за № Д-8623/0/6-9146/0/21-17 від 27.04.2017 за своєю правовою природою не є рішенням суб'єкта владних повноважень.

Зважаючи на зміст ч.2 ст.19 Конституції України, ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. зобов'язане діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.7 ст. 118 ЗК України судом визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається зі змісту листа ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. за № Д-8623/0/6-9146/0/21-17 від 27.04.2017 підстави, визначені ч. 7 ст. 118 ЗК України відсутні. Натомість відповідач зазначив, що утримується від прийняття будь-яких рішень, посилаючись на те, що підпис під заявою візуально суттєво відрізняється від підпису позивача у паспорті.

Частиною 1 статті 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Враховуючи вищезазначені норми права, а також те, що відповідачем не було прийнято рішення по суті звернення позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що надана відповідь ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. листом за № Д-8623/0/6-9146/0/21-17 від 27.04.2017 є необґрунтованою та протиправною.

Доводи апеляційної скарги про те, що лист ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. за № Д-8623/0/6-9146/0/21-17 від 27.04.2017 не є відмовою за своєю суттю, а є роз'ясненням позивачу про те, що вирішення питання позивача по суті можливо після підтвердження достовірності підпису, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки положеннями ч. 7 ст.118 ЗК України не передбачено надання таких роз'яснень відповідачем, натомість останній зобов'язаний протягом місяця надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні.

Посилання апелянта на відсутність права у суду виходити за межі позовних вимог та зобов'язувати відповідача повторно розглянути заяву позивача колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки звернення позивача відповідач не розглянув та відповідного рішення не прийняв, то суд першої інстанції правомірно зобов'язав останнього розглянути повторно дане звернення.

Посилання апелянта на втручання у дискреційні повноваження ГУ Держгеокадастру у Харківській обл., оскільки вимога суду щодо повторного розгляду заяви позивача може бути виконана лише шляхом позитивного вирішення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки резолютивна частина оскаржуваної постанови суду від 07.08.2017 не містить такого змісту.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів прийшла до висновку, що оскільки звернення позивача відповідач не розглянув та відповідного рішення не прийняв, то суд першої інстанції правомірно зобов'язав останнього розглянути повторно дане звернення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, .205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року по справі № 820/2633/17- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст ухвали виготовлений 13.10.2017