Справа № 553/4305/16-а
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4305/16-а
Провадження № 2-а/553/37/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.10.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Заяц А.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лучко Т.І.,

представника відповідача Управління патрульної поліції в м. Полтаві - Андрієвської І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Полтави про прасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом Управління патрульної поліції м. Полтави про прасування постанов, в якому просив постанову № 129691 серія АР від 11.12.2016 року складену інспектором № 4 батальйону у м. Полтава Товтин В.В., щодо відсутності у водія ОСОБА_1 при собі полюса обов'язкового страхування та постанову № 157076 серія АР від 11.12.2016 року, складену інспектором роти №4 батальйону УПП у м. Полтава Кузіним С.Д., щодо керування водієм автомобілем з неосвітленим державним номерним знаком - скасувати, провадження у справі за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст. 121 КУпАп та за ч.1 ст. 126 КУпАП,- закрити, застосувавши до нього усне зауваження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Лучко Т.І. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Полтаві за дорученням - Андрієвської І.А., позовні вимоги не визнали в повному обсязі посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов'язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 грудня 2016 року інспектором роти № 4 батальйону УПП у м. Полтава Товтин В.В., винесено постанову № 129691 серія АР відносно ОСОБА_1 щодо відсутності у водія ОСОБА_1 при собі полюса обов'язкового страхування та постанову № 157076 серія АР від 11.12.2016 року, складену інспектором роти №4 батальйону УПП у м. Полтава Кузіним С.Д., щодо керування водієм автомобілем з неосвітленим державним номерним знаком.

В своїх поясненнях позивачем та його представником вказувалось про те, що 11.12.2016 року ОСОБА_1 рухався автомобілем НОМЕР_1 на роботу о 5 год. 00 хв. ранку по проспекту Вавілова у м. Полтава, де і був зупинений працівниками патрульної поліції, якими було вказано на недоліки , а саме, що номерний знак його транспортного засобу не повністю підсвічений, на що позивачем було зазначено, що за кілька хвилин ним прогрівалась машина і оглядався автомобіль, де номерний знак був повністю підсвічений.

При цьому, позивачем вказувалось про те, що на вимогу працівників патрульної поліції ним було пред'явлено документи на автомобіль та його водійське посвідчення, на прохання надати поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, внаслідок знервованості, позивач не зміг знайти в скринці автомобіля, але при цьому позивачем вказувалось про те, що ним було пояснено інспектору, що він працює водієм громадського транспорту та він запізнюється в рейс, а також вказувалось про те, що ним ввечері був останнім поставлений автобус в гараж, який перекриває виїзд на рейс іншим автобусам, тому позивач був дуже схвильований та дуже поспішав на роботу, щоб звільнити виїзд з гаража підприємства, оскільки ключі від автобуса наявні лише у нього.

Більше того, позивачем наголошувалось на тому, що 10 грудня ним був поновлений поліс страхування та пояснив, що він пред'явить його працівникам поліції після усуснення перешкод в русі громадського транспорту, оскільки в такому стані схвильованості, в якому він перебував він не міг його знайти, але інспектори з даними поясненнями та обставинами не погодились і склали безпідставно постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та за ч.6 ст. 121 КУпАП України та не враховано вимоги ст. 22 КУпАП.

При цьому, позивачем та його представником вказувлаось про те, що відповідачем безпосередньо інспекторами не було надано об'єктвиних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке б кваліфікувалось, як умисне та таке, що потягнуло за собою тяжкі наслідки та яким завдано шкоди.

Відповідно до ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

В судовому засіданні сторона відповідача наголошувала на тому, що інспекторами патрульної поліції правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, оскільки 11.12.2016 року ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, у м. Полтава по проспекту Вавілова, номерний знак якого неосвітлений у темну пору доби, що є порушенням вимог п. 2.9 в Правил дорожнього руху, а також на законну вимогу поліцейського надати документи, позивач не надав поліса загальнообов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху, дії притягуємого працівниками поліції були кваліфіковані зі ч.6 ст. 121 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП та в результаті чого на притягуємого було накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтованість своєї позиції стороною відповідача, як беззаперечний доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень був наданий відеозапис. В ході відтворення даного відеозапису в судовому засіданнні судом встановлено, що номерний знак вказаного транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1, був частково освітлений за допомогою однієї лампочки, яка перебувалал в робочому стані. Після зупинки трансопртного засобу, ОСОБА_1 усунув вказані недоліки, в результаті чого номерний знак освітлювався двома лампочками.

Поряз з цим, з оглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вказувава працівникам поліції про наявність у нього полісу цивільної віповідальності, а також наявність у останньоого схвильованого стану в зв'язку із спізненням на роботу та спричиненням затору у виїзді громадськоого транспорту з гаража підприємства.

Вказані обставини знайшли своє відображення і у поясненнях останнього зазначених безпосередньо в оскаржуваних постановах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В подальшому даний диск було пошкоджено.

При цьому, будь-яких інших доказів на підтвердження протиправності та умислу на вчинення ОСОБА_1 дій, які кваліфікуються, як адміністративний проступок стороною відповідача надано не було.

В свою чергу, на підтвердження своїх пояснень представником позивача надано Поліс НОМЕР_2 обов'язкового страхувнаня цивільно - правової відповідальності власників наземних трансопртних засобів, котрий укладено 10.12.2016 року ОСОБА_1 з СК "АХА Страхування", яким підтверджується факт наявності вказаного полісу страхування цивільно - правової відповідальності ОСОБА_1 на момент складання постанови № 129691 від 11.12.2017 року, та що в свою чергу вказує про малозначність даного правопорушення за ч.1 ст. 126 КпАП України, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, та можливість обмежетися щодо останнього усним зауваженням.

В свю чергу часткове освітлення номерного знаку вказаного трансопртного засобу не оспорювалося і самими поліцейськми, допитаними в ході судовоого розляду, а тому з урахуванням того, що дії ОСОБА_1 не призвели до негативних наслідків та не завдали шкоди, сам водій усунув на місці дане правопорушення, поспішав на роботу, так як є водієм громадського транспорту, суд приходить до переконливого висновку про можливість обмежетися до ОСОБА_1 усним зауваженням за вказане правопорушення, в зв'язку з його малозначністю, відповідно до ст. 22 КпАп України.

Завданнями та функціями Управління патрульної поліції в м. Полтаві, Департаменту патрульної поліції у відповідності до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 року № 96 є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства й держави, протидії злочинності, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та у спосіб, які передбачені законодавством.

Таким чином, з огляду на нормативно - правові акти та у відповідності до фактичних обставини справи, дії відповідача щодо підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу є такими, що суперечать ст.9 КУпАП.

У відповідності до розділу І Правил дорожнього руху та у відповідності до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативно - правові акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

З метою забезпечення безпеки дорожнього руху транспортних засобів і пішоходів на перехресних напрямках у місцях перетину інтенсивних транспортних і пішохідних потоків регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою світлофорів. Необхідність такого регулювання дорожнього руху обумовлена Конвенцією «Про дорожні знаки і сигнали», де визначені основні вимоги до світлофорного регулювання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не створював своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до вказаних вище норм чинного законодавства, інспектором УПП у м. Полтава безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 та ч.6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі. Та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за Дорожнім рухом.

Право та порядок використання поліцейськими відео реєстраторів передбачено пп. 2 п.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за №4/1.

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку відео фіксація правопорушення є беззаперечним доказом у справі.

Так, в ході судового розгляду справи встановлено та засвідчено Актом складеним 21 серпня 2017 року в судовому засіданні, про те, що наданий стороною відповідача диск з відео фіксацією запису вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є пошкодженим та події, які зафіксовані на ньому не можливо повторно відтворити.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395. Визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини та фактичні дані, постанову № 129691 серія АР від 11.12.2016 року, складену інспектором № 4 батальйону у м. Полтава Товтин В.В., щодо відсутності у водія ОСОБА_1 при собі полюса обов'язкового страхування та постанову № 157076 серія АР від 11.12.2016 року, складену інспектором роти №4 батальйону УПП у м. Полтава Кузіним С.Д., щодо керування водієм автомобілем з неосвітленим державним номерним знаком підлягають скасуванню, в зв'язку з малозначністю, відповідно до вимог до ст. 22 КУпАП правопорушень, а провадження за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст. 121 КУпАп та за ч.1 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю з оголошенням останньому усного зауваження.

Керуючись ст. ст.287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 14, 18, 122,159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Полтави про прасування постанов - задовольнити.

Постанову № 129691 серія АР від 11.12.2016 року складену інспектором № 4 батальйону у м. Полтава Товтин В.В., щодо відсутності у водія ОСОБА_1 при собі полюса обов'язкового страхування та постанову № 157076 серія АР від 11.12.2016 року, складену інспектором роти №4 батальйону УПП у м. Полтава Кузіним С.Д., щодо керування водієм автомобілем з неосвітленим державним номерним знаком - скасувати.

Провадження у справі за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст. 121 КУпАп та за ч.1 ст. 126 КУпАП,- закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко