Справа № 816/984/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 р. Справа № 816/984/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представників позивача - Мякушка В.О., Шипуліної Н.В.

представника відповідача - Кушової І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного центру зайнятості на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2017р. по справі № 816/984/17

за позовом Полтавського обласного центру зайнятості

до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області , Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Потавській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року Полтавський обласний центр зайнятості (надалі - позивач, Полтавський ОЦЗ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - відповідач 1, ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській обл.), Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - відповідач 2, УДВС ГТУЮ у Полтавській обл.) в якому просив скасувати постанову головного державного виконавця Дрібної Ю.А. ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській обл. про накладення штрафу від 31.05.2017 ВП №40466245.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2017 відмовлено в задоволенні позовних вимог Полтавському ОЦЗ.

Не погодившись з даною постановою суду позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норма матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2017 та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що в резолютивні частині постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у справі №816/2296/13-а про визнання незаконними дій Полтавського ОЦЗ в частині відмови виплатити ОСОБА_4 грошову компенсацію за невикористані в 2011 році дні відпустки та зобов'язання Полтавського ОЦЗ виплатити їй компенсацію за не використані в 2011 році дні відпустки. В даній постанові не зазначено чітку кількість невикористаних ОСОБА_4 в 2011 році днів відпустки, які Полтавський ОЦЗ повинен компенсувати.

Виконуючи дану постанову, Полтавський ОЦЗ врахував надані ОСОБА_4 та використані нею 17 днів відпустки, а тому до відшкодування прийнято 13 днів, компенсація за які була виплачена 12.11.2013.

В запереченні на апеляційну скаргу УДВС ГТУЮ у Полтавській обл. просило відхилити апеляційну скаргу Полтавського ОЦЗ та залишити без змін постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2017, посилаючись на те, що оскаржувана постанова ухвалена відповідно до вимог чинного матеріального та процесуального законодавства України, з врахуванням всіх фактичних обставин справи, наданням належної оцінки доказам.

В судове засідання представник УДВС ГТУЮ у Полтавській обл. не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута без участі представника УДВС ГТУЮ у Полтавській обл.

Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, представників позивача, представника відповідача 1, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постанова Харківського апеляційного адміністративного суду по справі №816/22296/13-а не виконана в повному обсязі , то державний виконавець правомірно вичинив дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, в тому числі шляхом винесення постанови про накладення штрафу, як виду відповідальності за невиконання рішення суду .

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції не погоджується та зазначає.

В суді першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, що постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області від 31.05.2017 на Полтавський ОЦЗ накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн.

Підставою для винесення державним виконавцем штрафу в сумі 5100,00 грн стало невиконання Полтавським ОЦЗ, на думку державного виконавця, в повному обсязі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у справі №816/2296/13-а за позовом ОСОБА_4 до Полтавського ОЦЗ про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови державного виконавця колегія суддів виходить з наступного.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у справі №816/2296/13-а позов ОСОБА_4 до Полтавського ОЦЗ задоволено. Визнано незаконними дії Полтавського ОЦЗ в частині відмови виплатити ОСОБА_4 грошову компенсацію за невикористані у 2011 році дні відпустки та зобов'язати Полтавський ОЦЗ виплатити їй компенсацію за невикористані в 2011 році дні відпустки (а.с. 10-14).

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області від 29.10.2013 ВП №40466245 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №816/2296/13-а, виданого 16.10.2013 Харківським апеляційним адміністративним судом (а.с. 34-36).

Вказаною постановою боржника зобов'язано самостійно виконати рішення суду в 7-денний строк з моменту винесення постанови. Зобов'язано посадових осіб юридичної особи-боржника надати до ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській обл. копії документів про виплату ОСОБА_4 грошової компенсації за невикористані дні відпустки в 2011 році (а.с. 35-36).

11.11.2013 Полтавським ОЦЗ прийнято наказ №496-к про виплату ОСОБА_4 грошової компенсації за невикористані 13 календарних днів щорічної відпустки (а.с. 55).

18.11.2013 Полтавський ОЦЗ надіслав до ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській обл. листа, яким повідомив про виконання пункту 2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №40466245 від 29.10.2013, оскільки в добровільному порядку перераховано стягувачу ОСОБА_4 грошову компенсацію в розмірі 473,27 грн за невикористані в 2011 році дні відпустки, на підтвердження чого надав копію платіжного доручення №2663 від 12.11.2013 (а.с. 37-38).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2014 по справі №816/2296/13-а у задоволенні заяв ОСОБА_4 та ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській обл. про роз'яснення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 по справі № 816/2296/13-а відмовлено (а.с. 51).

Відмовляючи у роз*ясненні постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 суд апеляційної інстанції послався на те, що позивач в адміністративному позові просила зобов'язати Полтавський ОЦЗ виплатити їй компенсацію та не вказувала конкретну кількість днів невикористаної відпустки у 2011 році , а тому у суду не було підстав виходити за межі позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Як слідує із постанови державного виконавця від 31.05.2017 підставою для накладення штрафу стало не виконання, на думку державного виконавця рішення суду не в повному обсязі, а саме виплата компенсації за невикористану відпустку стягувачу за 13 календарних днів, а не за 18 днів. Такий висновок державний виконавець обґрунтовує тим, що у мотивувальній частині постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 чітко вказано, що стягувачкою не використано 18 календарних днів відпустки, які підлягають компенсації.

Проте, колегія суддів дані висновки державного виконавця, з якими погодився і суд першої інстанції, вважає помилковими, оскільки зі змісту постанови Вищого адміністративного суду України від 29.01.2013, постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013, а також ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.10.2013 № К/9991/12187/12 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду 24.02.2014 по справі №816/2296/13-а вбачається, що визначення кількості днів невикористаної відпустки 2011 рік, за які підлягає виплата компенсація, предметом судового розгляду не було.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що наказом Полтавського ОЦЗ від 05.03.2012 №106-в ОСОБА_4 надано невикористану щорічну відпустку за період роботи з 01.09.2011 по 25.03.2012 в кількості 12 календарних днів (копія листа непрацездатності від 04.11.2011 серія АВУ №130846) та 5 календарних днів (копія листа непрацездатності від 21.11.2011 серія АВУ №130458) з 26.03.2012 по 11.04.2012.

Підставою для даного наказу Полтавського ОЦЗ стала заява ОСОБА_4 від 24.02.2012 про надання невикористаної частини щорічної відпустки, надану згідно наказу обласного центру зайнятості від 07.10.20011 №751-в, у зв'язку з перебуванням у цей період на лікарняному та частину щорічної відпустки за час з 21.01.2012 по 25.03.22012 (останній день перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами) з 26.03.2012 з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення.

Із пояснень представників позивача слідує, що ОСОБА_4 було виплачено матеріальну допомогу та остання використала частину щорічної відпустки за період роботи з 01.09.2011 по 25.03.2012 всього 17 календарних днів.

З урахуванням вище зазначених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для винесення державним виконавцем постанови від 31.05.2017 у сумі 5100,00 грн, в зв'язку з невиконанням рішення суду в повному обсязі відсутні, і як наслідок оскаржувана постанова державного виконавця Дрібної Ю.А. є протиправною та такою що підлягає скасуванню.

На підставі вище викладеного, та з урахуванням положень п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга Полтавського обласного центру зайнятості задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню як така, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи..

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року по справі № 816/984/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Полтавського обласного центру зайнятості задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Дрібної Юлії Анатоліївни Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 31.05.2017 про накладення штрафу на Полтавський обласний центр зайнятості.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст постанови виготовлений 13.10.2017