Справа № 182/4897/16-а(2-а/0182/173/2016)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокусправа № 182/4897/16-а(2-а/0182/173/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міського голови м. Нікополь Дніпропетровської області ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з адміністративним позовом до Міського голови м. Нікополь Дніпропетровської області ОСОБА_3, в якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача, яка полягає в не оприлюдненні проекту рішення Про затвердження переліку обєктів та заходів, що фінансуватиметься у 2016 році за рахунок субвенцій з державного бюджеу місцевим бюджетам та фінансування заходів соціально-економічної компенсації ризику населення, яке проживає на території зони спостереження;

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача, яка полягає в не проведенні консультацій з громадськістю у формі публічного громадського обговорення щодо проекту рішення Про затвердження переліку обєктів та заходів, що фінансуватиметься у 2016 році за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та фінансування заходів соціально-економічної компенсації ризику населення, яке проживає на території зони спостереження.

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.07.2016 року Нікопольською міською радою було прийнято рішення №46-10/VII Про затвердження переліку обєктів та заходів, що фінансуватиметься у 2016 році за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та фінансування заходів соціально-економічної компенсації ризику населення, яке проживає на території зони спостереження.

Однак, проект вказаного рішення не було оприлюднено в засобах масової інформації за 20 днів у відповідності до вимог приписів чинного законодавства, що на думку Позивачів свідчить про наявність протиправної бездіяльності з боку Відповідача та необхідності звернення до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях Відповідача відсутня протиправна бездіяльність по не оприлюдненню проекту рішення Про затвердження переліку обєктів та заходів, що фінансуватиметься у 2016 році за рахунок субвенцій з держаного бюджету місцевим бюджетам та фінансування заходів соціально-економічної компенсації ризику населення, яке проживає на території зони спостереження, оскільки законом цей обовязок на міського голову не покладено, а покладено на іншу посадову особу секретаря міської ради.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені Законом України Про місцеве самоврядування в Україні.

Так, положення ст.2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Приписами ч.4 ст.42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що сільський, селищний, міський голова зокрема: забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; скликає загальні збори громадян за місцем проживання; забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що голова міської ради є головною посадовою особою територіальної громади відповідного міста, входить до системи органів місцевого самоврядування, здійснює зокрема функції з підготовки на розгляд ради проектів відповідних програм та оприлюднює такі проекти після їх затвердження міською радою.

Як свідчать встановлені обставини справи, Позивачі вважають, що Відповідач, не виконав покладені на нього обовязки та всупереч приписам чинного законодавства не оприлюднив за 20 робочих днів проект рішення Нікопольської міської ради Про затвердження переліку обєктів та заходів, що фінансуватиметься у 2016 році за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та фінансування заходів соціально-економічної компенсації ризику населення, яке проживає на території зони спостереження.

Тобто, на переконання Позивачів, обовязок по опублікуванню проекту рішень ради покладено на міського голову.

Однак, приписами п.3 ст.50 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що секретар сільської, селищної, міської ради зокрема організує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та інших законів.

Відповідно до ст..59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Згідно ч.2 ст.15 Закону України Про доступ до публічної інформації, проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що обовязок по забезпеченню оприлюднення проектів рішень міської ради, який має бути виконаний не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду, покладається на секретаря ради.

Отже, виходячи з зазначеного, підстави для визнання протиправною бездіяльності Відповідача по неоприлюденнню проекту рішення Нікопольської міської ради Про затвердження переліку обєктів та заходів, що фінансуватиметься у 2016 році за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та фінансування заходів соціально-економічної компенсації ризику населення, яке проживає на території зони спостереження за 20 робочих днів до дати її розгляду є відсутніми, оскільки такий обовязок безпосередньо покладений на секретаря ради.

Що стосується можливості визнання протиправною бездіяльності Відповідача, яка полягає в не проведенні консультацій з громадськістю у формі публічного громадського обговорення щодо проекту рішення Про затвердження переліку обєктів та заходів, що фінансуватиметься у 2016 році за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та фінансування заходів соціально-економічної компенсації ризику населення, яке проживає на території зони спостереження, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що виходячи з положень чинного законодавства, відсутні підстави вважати, що організація проведення консультацій з громадськістю є обовязком саме міського голови м. Нікополь та її не проведення свідчить про наявність протиправної бездіяльності з його боку.

При цьому, суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними посилання апелянтів на п.12 Постанови КМУ від 03.11.2010 року №996 Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики, якою визначено, що в обовязковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій з громадськістю щодо проектів нормативно-правових актів, які: стосуються конституційних прав, свобод та обовязків громадян; стосуються життєвих інтересів громадян, у тому числі впливають на стан навколишнього природного середовища, як на підставу вважати про наявність у Відповідача обовязку на їх проведення, оскільки вказаною нормою лише визначено необхідність проведення консультацій з громадськістю без визначення обовязку саме міського голови на її проведення.

Таким чином, виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись, ч.3 ст.160, ст. 196, ст. 198, ст. 200 ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко