Справа № 804/3447/17
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2017 року справа № 804/3447/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі №804/3447/17 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 30.05.2017 року звернувся до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15.05.2017 року №161 о/с про звільнення його з посади за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію»;

- зобовязати відповідача поновити його на службі в поліції на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;

- зобовязати відповідача виплатити йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року позов задоволено.

Скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15.05.2017 року №161 о/с, в частині звільнення поліцейського Павлоградського відділу поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_3 за пунктом 6 частини 1 статі 77 Закону України «Про національну поліцію».

Поновлено старшого сержанта поліції ОСОБА_3 на посаді поліцейського Павлоградського відділу поліції з 16.05.2017 року.

Зобовязано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 15.05.2017 року по дату поновлення на посаді.

Постанову суду в частині поновлення позивача на посаді поліцейського Павлоградського відділу поліції з 16.05.2017 року допущено до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07.11.2015 року ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_2 працівника Національної поліції України (а.с.30) та наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №352о/с від 09.12.2016 року його призначено поліцейським сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського відділу поліції з присвоєнням спеціального звання старшого сержанта поліції (а.с.28).

10.04.2017 року начальником ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області винесено наказ №1467 «Про організацію службового розслідування», яким призначено службове розслідування за фактом порушення транспортної дисципліни 09.04.2017 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3, відносно якого 09.04.2017 року складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.32).

Матеріали службового розслідування містять, зокрема, пояснення працівників поліції ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які підтверджували факт зупинки позивача, його відмову від проходження медогляду та складання щодо нього адмінпротоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, акт перегляду відеозаписів з юоді-камери поліцейського УПП в м.Дніпрі (а.с. 40, 41, 43-46, 56).

На підставі матеріалів службового розслідування встановлено, що 09.04.2017 року приблизно о 03 год. 05 хв. по вул.Богомаза у м.Дніпрі поліцейськими УПП у м.Дніпрі у складі екіпажу «Атлет-0102» був помічений автомобіль НОМЕР_1, який при наближенні патрульного автомобіля вимкнув світло та почав прискорюватись. Під час переслідування вищезазначений автомобіль повернув з вул.Богомаза на пров.Крушельницької та зупинився.Надалі водій вказаного автомобіля вибіг з нього та почав тікати. Наздогнавши водія автомобіля, поліцейські повели його до покинутого ним автомобіля та під час розмови, водій представився поліцейським та предявив посвідчення старшого сержанта поліції на імя ОСОБА_3. За час розмови ОСОБА_3 неодноразово пропонував поліцейським УПП у м.Дніпрі домовитись, щоб його відпустили, але на такі пропозиції останнього поліцейськи не відреагували. Надалі, відчувши від ОСОБА_3 запах алкогольних напоїв, поліцейськими у присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_3 пройти алкотест за допомогою пристрою «Драгет», але останній відмовився та попрохав відвезти його до КЗ «ДНД» ДОР для проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. Приїхавши до КЗ «ДНД» ДОР, ОСОБА_3 наполегливо намагався домовитись з працівниками вказаного закладу про надання йому довідки про те, що він знаходиться у тверезому стані, але спроби були невдалими. Після цього ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду. У звязку з цим відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №102282 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

За результатами службового розслідування складено висновок, затверджений т.в.о.начальника ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області 28.04.2017 року, яким запропоновано вважати підтвердженими відомості щодо про порушення транспортної дисципліни з боку поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського ВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_3, а також за порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_2 працівника поліції, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції, накласти на ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.34-39).

На підставі вказаного висновку та встановлених під час службового розслідування обставин, ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області прийнято наказ №1817 від 28.04.2017 року, пунктом першим якого на поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського ВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.33).

В обґрунтування зазначеного наказу вказано на порушення позивачем транспортної дисципліни, недотримання вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_2 працівника поліції, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції.

Наказом ГУ Національної поліції в Дніпропетровські області від 15.05.2017 року №161о/с згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) звільнено старшого сержанта поліції ОСОБА_3 поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського ВП, з 15 травня 2017 (а.с.29).

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач оскаржив наказ від 15.05.2017 року №161о/с до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що висновок про порушення позивачем транспортної дисципліни, а саме відмови від проходження огляду на станом спяніння є протиправним, оскільки Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська при розгляді справи №199/2554/17 було встановлено відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та ОСОБА_2 поліцейського.

У відповідності до частини першої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно пункту 9 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року №901-VIII (набрав чинності 28.12.2015 року), до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» вирішено поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі по тексту - Статут).

Відповідно до положень статті 1 та 2 Статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_2 працівника органів внутрішніх справ України. Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до абзаців другого, третього, пятого, сьомого частини першої статті 7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобовязує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_2 працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоровя, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, обєктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх обєднань та інших юридичних осіб; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З урахуванням матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що 09.04.2017 року позивач дійсно скоїв дії, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку, оскільки його відмова від проходження медичного огляду для встановлення стану під час керування автомобілем за наявності ознак алкогольного спяніння, невиконання законних вимог працівників поліції під час виконання ними службових обовязків, намагання втекти від працівників поліції, а потім домовитись з ними, щоб його відпустили, свідчать про відсутність у нього високої свідомості, недотримання законодавства, порушення норм професійної та службової етики. Такі дії не можна вважати гідними звання поліцейського, а поведінку в позаслужбовий час чесною та такою, що є прикладом у дотриманні громадського порядку.

У відповідності до положень статті 12 Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, як звільнення з посади; звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно положень статті 14 Статуту з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, яка встановлює, що з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації тощо.

Порядок проведення службових розслідувань регулюється Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 року №230.

Згідно з п.2.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Якщо вину особи повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що за фактом скоєння позивачем дисциплінарного проступку було проведено службове розслідування, за результатами якого обставини його скоєння знайшли своє підтвердження, тому у керівника ГУ Національної поліції в Дніпропетровські області були наявні підстави для видання наказу №1817 від 28.04.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського сектору реагування патрульної поліції Павлоградського ВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_3С.», який в подальшому було реалізовано шляхом видання наказу ГУ Національної поліції в Дніпропетровські області від 15.05.2017 року №161о/с, згідно пункту 1 якого старшого сержанта поліції ОСОБА_3 звільнено з поліції.

Вказані накази видані уповноваженою особою у передбаченому законом порядку, при цьому обраний вид дисциплінарної відповідальності відповідає тяжкості та обставинам проступку, відношенню позивача до нього, тому підстав для визнання зазначених наказів протиправними немає.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем вчинено негідну поведінку проти інтересів служби, що суперечить покладеним на нього обовязкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу.

Що стосується посилання позивача, з яким погодився суд першої інстанції, на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.04.2017 року по справі № 199/2554/17, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 статті 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_3 у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, як на підставу для визнання протиправним та скасування наказу від 15.05.2017 року № 161о/с «По особовому складу» й поновлення позивача на службі, колегія суддів зазначає наступне.

Адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними та самостійними видами відповідальності особи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказами №1817 від 28.04.2017 року та № 161о/с від 15.05.2017 року позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, при цьому не з підстав скоєння адміністративного правопорушення, а через вчинення дій, які є дисциплінарним проступком. Тому сама по собі постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.04.2017 року по справі № 199/2554/17 не має ніякого преюдиціного значення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що питання наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку не було предметом дослідження у справі про адміністративне правопорушення. Не притягнення до адміністративної відповідальності позивача не є підставою для задоволення його позову про скасування оскаржуваного наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Таким чином, звільнення позивача зі служби в поліції проведено з дотриманням вимог законодавства, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку та результатів службового розслідування, проведеного у строки, порядок і спосіб, передбачений чинним законодавством.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції належить скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі №804/3447/17 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі №804/3447/17 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про поновлення на роботі відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення постанови в повному обсязі.

В повному обсязі постанову складено 11 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак