Справа № 810/3723/16
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3723/16 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні листопаді 2016 позивач звернувся в Київський окружний адміністративний суд з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Києво-Святошинському районі ГУ ДФС України в Київській області № від 03.02.2016.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 03.02.2016 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 2412,07 грн., з яких за основним платежем на суму 1929,66 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 482,41 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та задовольнити адміністративний позов. В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не досліджено складові прощеної (анульованої) позивачу заборгованості, а саме які суми з прощеного (анульованого) боргу є тілом кредиту, які відсотками, а які штрафними санкціями.

Також, відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п.78.1.1, п.п.78.1.2 п. 78.1 ст.71, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України та на підставі наказу від 25.11.2015 №1115, у грудні 2015 року ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області проведено позапланову документальну невиїзну перевірку громадянина ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

За результатами перевірки податковим органом складено акт від 18.12.2015 №403/17-1/ (а.с. 94-96).

Як вбачається з акту, податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем:

абзацу "д" п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, в результаті чого не задекларовано дохід та податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2013 рік в розмірі 100 981, 54 грн.;

п. 179.1 ст. 179, п.п.49.18.4, п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України не подано за 2013 рік декларації про майновий стан і доходи.

За результатами перевірки та на підставі акту, податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.02.2016 №, яким збільшено ОСОБА_2 суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 126 396, 92 грн., з яких за основним платежем 100 981, 54 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 25 415, 38 грн. (а.с. 12).

Податковий орган дійшов висновку про те, що позивачем не подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік і не сплачено податок з доходів фізичних осіб за 2013 рік у розмірі 100 981, 54 грн. за отримання платником податків додаткового блага у вигляді суми боргу в сумі 595 358, 45 грн., анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний, у тому числі подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

Згідно п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (п. 179.1 ст. 179).

Підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПУ Країни об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Відповідно до п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно абз. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, у тому числі дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що дохід, отриманий платником як додаткове благо, є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2007 між позивачем (Позичальником) та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (Кредитором) було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого Банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, Долар США (USD), в сумі 130 000, що дорівнює еквіваленту 656 500 грн. за курсом НБУ на укладання договору, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі (а.с. 13-19).

Повідомленням про анулювання боргу від 29.10.2013 вих. №31-4-4/600 ПАТ "УкрСиббанк" повідомило позивача про анулювання кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 у сумі 74 484, 98 доларів США, що складає 595 358, 45 грн. по курсу НБУ станом на 29.10.2013 (а.с. 111), а також зазначило про те, що відповідно до п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості є доходом, отриманим як додаткове благо, який необхідно відобразити у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб та з якого необхідно сплатити податок на доходи фізичних осіб.

Вказаний лист було отримано позивачем 29.10.2013, що підтверджується його підписом (а.с. 140).

Згідно довідки ПАТ "УкрСиббанк" від 29.10.2013 № 31-4-4/602 зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту № 00 від 24 жовтня 2007 року позивачем виконано в повному обсязі (а.с. 20).

Крім того, згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів гр. ОСОБА_2 у 4-му кварталі 2013 року отримав дохід у вигляді додаткового блага, а саме: суму боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням (ознака доходу 126) від АТ "УкрСиббанк" в розмірі 595 358, 45 грн. (а.с. 91-92).

Як вбачається з наданої ПАТ "УкрСиббанк" інформації щодо структури прощенної заборгованості (тіло, проценти, пеня та інші виплати) за кредитним договором №0 від 25.10.2007, основний борг становить 73 064, 87 доларів США (584 007, 51 грн.) та 1 420, 11 доларів США (11 350, 94 грн.) проценти (а.с. 136).

Враховуючи положення п.п.165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що проценти, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні Податкового кодексу України, який підлягає оподаткуванню, а тому сума нарахованих процентів в розмірі 11 350, 94 грн. (1420,11 доларів США) не включається до суми доходу під час нарахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування.

Така ж сама правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.10.2016 року у справі №809/4380/15 та постанові Верховного суду України від 16.09.2015 року у справі №822/4487/14.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Києво-Святошинському районі ГУ ДФС України в Київській області, в частині збільшення ОСОБА_2 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, на загальну суму 123 984, 85 грн., з яких податок на доходи фізичних осіб - 99 051, 88 грн.; штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 24 762, 97 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за неподання платником податкової декларації самостійно за 2013 рік - 170,00 грн.

Зазначені в рішенні суду першої інстанції розрахунки сторонами жодним чином не спростовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В. О. Аліменко

А. Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.