Справа № 433/1471/17
Суддя: Певна О. С.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1471/17 Провадження № 2а/433/54/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017

Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Певної О.С.,

за участю секретаря судового засідання Нехаєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Троїцьке адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, яку представляє ОСОБА_2 до Головного державного ревізора-інспектора Головного управління державної фіскальної служби в Луганській області ОСОБА_3, Головного управління державної фіскальної служби в Луганській області про визнання дій незаконним та скасування протоколу -

ВСТАНОВИВ:

До Троїцького районного суду Луганської області звернулась з адміністративним позовом ОСОБА_1, яку представляє ОСОБА_2, до Головного державного ревізора-інспектора Головного управління державної фіскальної служби в Луганській області ОСОБА_3, Головного управління державної фіскальної служби в Луганській області про визнання дій незаконним та скасування протоколу.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 21.08.2017 на адресу ПСП «Агрофірма Привілля» надійшло поштове відправлення, в якому було два документа: супровідний лист від 17.08.2017 № 2477/10/12-32-14-04-10 і протокол № 31 про адміністративне правопорушення на бланку АА № 738514 від 16.08.2017. Вважає, що протокол не може бути належним доказом вчинення адміністративного правопорушення в звязку з тим, що він був складений з порушенням чинного законодавства України. На підставі викладеного, просить визнати дії головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС в Луганській області ОСОБА_3 незаконним та скасувати протокол № 31 від 16.08.2017.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились. Про розгляд справи були повідомлені належним чином, причина їх неявки суду не відома. До суду представник позивача надала письмові пояснення, в яких зазначила про порушення, які були допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1

Представник відповідачів в судове засідання не з'явився. Суду надав письмове заперечення проти позову, згідно якого просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на викладені в запереченні обставини.

Відповідно до другого речення ч.1 ст.41 КАС України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС в Луганській області з 29.06.2017 по 09.08.2017 була проведена невиїзна планова перевірка ПСП «Агрофірми Привілля».

За результатами перевірки було складено акт від 16.08.2017 № 223/12/32/14/14/31844498 документальної планової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2014 по 31.03.2017, податку на додану вартість за період з 01.06.2014 по 31.03.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 02.08.2014 по 31.03.2017, а також єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В ході перевірки встановлені порушення Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операції в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями, а саме: пункту 7 цього Закону - не забезпечено подання до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах звязку електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на електронній стрічці в пам'яті модемів, які до них приєднані; пункту 9 не забезпечено щоденне друкування на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 31 від 16.08.2017 визначено із зазначенням періодів вчинення посадовими особами правопорушень п. 7, п. 9 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операції в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями, а саме: неподання до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах звязку у період з 01.01.2016 по 22.06.2016 електронної копії розрахункових документів і фіскальних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам'яті РРО Mini 500.02 МЕ зав.№ ПБ57521329 фіскальний № НОМЕР_1 та РРО Mini 500.02 МЕ зав.№ ПБ57521388 фіскальний № НОМЕР_2; не забезпечено друкування фіскального звітного чеку за 27.10.2015 на РРО Mini-Т 51.01 фіскальний № НОМЕР_3 зав. № ПБ, який фактично роздруковано 28.10.2015 (а.с. 6).

Примірник протоколу № 31 бланк серії АА № 738514 від 16.08.2017 було надіслано засобами поштового звязку на адресу ПСП «Агрофірми Привілля» (а.с.6, 7).

Не погоджуючись з результатами невиїзної планової перевірки від 16.08.2017, директором ПСП «Агрофірма Привілля» ОСОБА_4 на адресу Головного управління ДФС в Луганській області, було надано заперечення від 21.08.2017 до акта невиїзної планової перевірки від 16.08.2017, згідно якого ОСОБА_4 просить відмінити даний акт (а.с. 10-31)

Як вбачається з адміністративного позову, позивач оскаржує дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушенняза ч.1 ст. 155-1 КУпАП у відношенні позивача.

З наданих відповідачем письмових заперечень на позов вбачається, що на час розгляду даної справи адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпАП, в тому числі і протокол № 31 бланк серії АА № 738514 від 16.08.2017, направлено до Троїцького районного суду Луганської області для розгляду.

При вирішенні позовних вимог в частині визнання дій відповідачів протиправними суд виходить з наступного.

Під час визначення судової юрисдикції щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності субєктний склад учасників судового процесу у спорах зазначеної категорії завжди становлять особи, до яких були застосовані адміністративні стягнення, та органи (посадові особи), уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, визначеним статтею 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються:адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад;виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад;районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями);органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено статтями 218 244-21 КУпАП.

У свою чергу, на такі справи не поширюється компетенція адміністративних судів (пункт 3 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).

Разом із тим статтею 287 КУпАП особі, щодо якої прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення, а також потерпілим надано право оскаржити її.

Відповідно до частини другої зазначеної норми постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.

Порядок оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, прийнятих іншими органами (посадовими особами), визначений статтею 288 КУпАП. Відповідно до цієї статті постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено:постанову адміністративної комісії у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом;рішення виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради у відповідну раду або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом; постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, за змістом указаних правових норм, постанови про адміністративні правопорушення, прийняті судом, можуть бути оскаржені в порядку, визначеному КУпАП; для постанов, прийнятих іншими органами (посадовими особами), встановлено альтернативний порядок оскарження: або до виконкому відповідної ради, до відповідної ради, до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи), або до адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС.

Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, серед яких і правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед іншого, вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З метою вирішення цього питання суд перевіряє чи уповноваженою на те посадовою особою складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, чи відповідає його зміст вимогам ст. 256 КУпАП тощо.

За вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином спори з приводу рішень, дій чи бездіяльності податкових органів у справах про порушення порядку проведення розрахунків, розгляд яких віднесено до компетенції місцевих судів не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Компетенція адміністративних судів поширюється на ті випадки коли щодо особи прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення іншим органом (не місцевим судом). У справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення інституціональних вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, у своїй практиці сформував так зване «право на суд», яке включає такий елемент, як «належний суд», тобто суд, який встановлений відповідно до закону і повинен задовольняти ряд вимог, передбачених в п. 1 ст. 6 Конвенції і вироблених прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, а саме бути незалежним та безстороннім. Зміст права на незалежний та безсторонній суд, створений на підставі закону, розкривається в рішеннях «Посохов проти Росії», «Пєрсак проти Бельгії», «Фіндлі проти Сполученого королівства» та ін.

Отже саме суд першої інстанції до якого направлено матеріал про притягнення особи до адміністративної відповідальності є органом, уповноваженим розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, під час розгляду якої має надати оцінку діям головного державного ревізора-інспектора Головного управління державної фіскальної служби в Луганській області ОСОБА_3 щодо складання протоколу № 31 бланк серії АА № 738514 від 16.08.2017.

Щодо позовної вимоги про скасування протоколу про адміністративне правопорушення суд приходить до наступних висновків.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КупАП)

Отже, протокол про адміністративне правопорушення за своїм характером не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки він лише встановлює та фіксує певні фактичні обставини, пов'язані з вчиненням адміністративного правопорушення, та не породжує ніяких прав та обов'язків для особи, відносно якої його складено.

Протокол про адміністративне правопорушення не вважається рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України, а тому не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства. Крім того, відповідно до положень визначених у Розділі IV Кодексу України про адміністративні правопорушення, не передбачено оскарження протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав судом і заявлені ним вимоги про визнання дії головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС в Луганській області ОСОБА_3 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 16.08.2017 року № 31 незаконним та його скасування є необґрунтованими.

Керуючись ст. 11, 17, 69, 71, 158-160, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, яку представляє ОСОБА_2 до Головного державного ревізора-інспектора Головного управління державної фіскальної служби в Луганській області ОСОБА_3, Головного управління державної фіскальної служби в Луганській області про визнання дій незаконним та скасування протоколу - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Троїцький районний суд Луганської області протягом десяти днів.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_5