Справа № 761/18528/17
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/489/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.М.,

при секретарі: Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРППЛ 1 Ковельського ВП ГУ НП у Волинський області лейтенанта поліції Левчука Дмитра Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення; закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

В травні 2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом до відповідача Інспектора СРППЛ 1 Ковельського ВП ГУ НП у Волинський області Левчука Д.В., в якому просив суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову серія АР № 969702 від 11 травня 2017р. в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП;

- провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити.

Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовував тим, що 11 травня 2017р., його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку; вищезазначена постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. Звертав увагу суду, що 11 травня 2017р. на а/д Київ - Ягодин в напрямку до м. Києва він вияв по напрямку свого руху перешкоду, а саме скупчення транспортних засобів та пішоходів, ним було застосовано екстрене гальмування з виїздом на смугу зустрічного руху та зупинкою на узбіччі.

Відповідач, в судове засідання не з'явився, свого представника не направив, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, поважність причин неявки до суду не повідомив.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 128, ч. 1 ст. 171-2 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність сторони відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2017р. відносно позивача відповідачем було винесено постанову про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та із визначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави за порушення ч. 1 ст.122 КУпАП.

При цьому, змістом даної постанови визначено, що 11 травня 2017р. на а/д Ковель - Київ на 404 км водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Renault» д.н. НОМЕР_1 під час руху перетнув суцільну лінію розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 1.1. дод. 1 Правил дорожнього руху України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні позивач визнав, що ним було здійснено зазначене вище порушення Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Пунктом 2.14, пп.е) Правил дорожнього руху України визначено, що водій має право відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

В судовому засіданні стороною позивача, в обґрунтування дій, згідно п. 2.14, пп. е) Правил дорожнього руху України не було надано жодних належних і допустимих доказів.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є доведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 6 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надає докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для визнання незаконною та скасування постанови серія АР № 969702 від 11 травня 2017р. в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стосовно вимог позивача, щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то в цій частині позов також не підлягає задоволенню, оскільки питання закриття провадження у справі в рамках адміністративного судочинства може мати місце лише у порядку та на підставах, визначених ст. 157 КАС України.

Стаття 284 КУпАП визначає види постанов по справі про адміністративне правопорушення, у т.ч. постанова про закриття справи.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може мати місце лише в рамках розгляду справи у порядку КУпАП.

Стаття 162 КАС України визначає повноваження суду при вирішенні справи.

Так, відповідно до даної норми Закону у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 17, 19, 69, 71 - 73, 86, 94, 102, 158 - 163, 167, 171-2, 185, 186 КАС України; ст. ст. 122, 245, 251, 252, 254, 268, 280, 289 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора СРППЛ 1 Ковельського ВП ГУ НП у Волинський області лейтенанта поліції Левчука Дмитра Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення; закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: