Справа № 640/6289/17
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/6289/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції ДПП у м. Харкові ОСОБА_2 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову серії БР №705027 від 23.04.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно неї за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.04.2017 року відповідачем винесено вказану постанову, відповідно до змісту якої, вона, керуючи автомобілем, який обладнано засобами пасивної безпеки, нібито не була пристебнута ременем безпеки, при перевірці документів не пред'явила водійське посвідчення відповідної категорії, чим порушила п.п.2.3в, 2.1а ПДР України. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Відповідач, рухаючись за ним на патрульному автомобілі, зупинив її 23.04.2017 року по вул. Сумська, біля будинку № 126, не повідомивши їй причини зупинки, звинуватив її в тому, що вона, керуючи автомобілем нібито не була пристебнута ременем безпеки. На її заперечення щодо не можливості встановлення ним цього факту, він повідомив їй, що в разі не надання йому посвідчення водія він накладе на не ще одне адміністративне стягнення за порушення вимог п. 2.1а) ПДР України за ч.1 ст.126 КУпАП. Однак, відповідач все одно виніс оскаржувану постанову. Відповідач незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, суттєво порушив мої права, передбачені ст. 268 КУпАП, порушив процедуру розгляду справи, не склав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А, де розташоване Управління патрульної поліції у м. Харкові.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Позивачка пояснила, що 23.04.2017 року вночі вона їхала на автомобілі «Лексус» в районі вул. Сумська, 126, трохи не доїжджаючи до парка «Горького», дорога була пуста від автомобілів. Позаду неї їхали поліцейська машина. Її зупинили та сказали, що вона не була пристебнута ременями безпеки, що є порушенням п. 2.3в ПДР. Вона не погодилася. Потім поліцейський попросив предявити права на керування автомобілем, вона полізла за водійськими правами, однак виявила, що у неї немає з собою водійських прав, вона забула їх вдома. Потім інспектор склав постанову про порушення нею ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вона розписала в постанові, та в постанові написала, що не згодна.

Представник позивача пояснила, що поліцейські не могли бачити в темний час доби, що позивачка не була пристебнута, тому не повинні були її зупиняти. Розгляд справи було здійснено незаконно на місці вчинення правопорушення, без складання протоколу, не врахував заперечення позивачки щодо незгоди з порушенням, порушив процедуру розгляду справи.

Відповідач не зявився, про час та місце судового розгляду неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, письмових заперечень не надав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №705027 від 23.04.2017 року, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеної інспектором роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції ДПП у м. Харкові ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

У зазначеній постанові вказується, що 23.04.2017 року о 00:10 год. по вул. Сумській, 126, у м. Харкові, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, який обладнаний засобами пасивної безпеки, не була пристебнута ременем безпеки, при перевірці документів не предявила водійське посвідчення відповідної категорії, чим порушила п. 2.3в, п. 2.1а ПДР України, за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вказану постанову позивач отримав та поставив підпис, будь-яких зауважень в постанові не вказав, тому пояснення позивача з приводу того, що вона писала в постанові про незгоду з порушенням є безпідставним, та спростовується наданою нею копією оскаржуваної постанови.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, Законом від 14.07.2015 № 596-VIII встановлено, що в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не повинен складатися, тому відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 3 та 4 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення.

У звязку з цим, відповідач мав право на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Більш того, позивачкою не було ніде зазначено, що вона під час складання постанови 23.04.2017 року оспорювала допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним судом України 26.05.2015р. по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення (що передбачає відсутність необхідності складати адміністративний протокол та право розглядати справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення), застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Також вказане підтверджується Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, у п. 4 Розділу І якого зазначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 126 КУпАП. А п. 2 Розділу ІІІ Інструкції вказано, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Посилання представник позивача на те, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження винуватості у вчиненні вказаних статей КУпАП, що вже є протиправним само по собі, суд до уваги не приймає, оскільки це лише впливає на достатність або недостатність підтвердження відповідачем викладених в постанові обставин.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, отримавши постанову, позивачка будь-яких зауважень в постанові не вказала.

Разом з тим, суд враховує, що в судовому засіданні позивачка, надаючи пояснення з приводу обставин вчинення правопорушення згідно з оскаржуваною постановою, фактично підтвердила, що коли поліцейський попросив предявити водійські права на керування автомобілем, вона почала шукати водійські права, однак у неї з собою їх не було, вона забула їх вдома.

Відповідно до п. 2.1а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, Факт керування транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, позивачка в судовому засіданні підтвердила.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість встановленого порушення Правил дорожнього руху в цій частині та, як наслідок, правомірного притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Посилання позивача на те, що її незаконно зупинили, суд до уваги не приймає, оскільки не спростовує факту керування автомобілем без водійських прав, що є порушенням п. 2.1а) ПДР України.

Крім того, додатковою підставою для винесення оскаржуваної постанови стало вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме порушення правил користування ременями безпеки, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач зазначала, що вона була пристебнута ременем безпеки.

При цьому відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростована вказана обставина та не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні правил користування ременями безпеки, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови в частині притягнення до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що при винесені постанови БР № 705027 від 23.04.2017 відповідачем було застосовано положення статті 36 КУпАП, якою встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова не підлягає скасуванню, адже штрафна санкція в оскаржуваній постанові визначена за ч. 1 ст. 126 вказаного Кодексу, притягнення за якою позивача до відповідальності не визнано судом протиправним.

Аналогічна позиція висловлена Вищим Адміністративним Судом України при розгляді справи №К/800/31423/16 18 листопада 2016 року.

У звязку з цим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанову серії БР №705027 від 23.04.2017 року у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 121, 126 КУпАП, ст. ст. 8, 11, 69, 71, 159, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції ДПП у м. Харкові ОСОБА_2 про скасування постанови відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий