Справа № 446/1516/16-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Київ К/800/22071/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В., Єрьоміна А.В., Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2017 року у справі №876/4061/17 (446/1516/16-а) за позовом ОСОБА_4 до Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними дії щодо невиплати підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину та зобов'язати виплатити неодержане підвищення до пенсії з 2013 року по 2016 рік та надалі виплачувати підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину, виходячи з розміру 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Посилалася на те, що має право на підвищення до пенсії як реабілітована особа відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2017 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо невиплати позивачу надбавки до пенсії як реабілітованій особі в розмірі, передбаченому пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 10.02.2016 року з урахуванням виплачених сум. Зобов'язано відповідача проводити нарахування та виплату ОСОБА_4 підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 10.02.2016 року з урахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат. У решті позовні вимоги залишено без розгляду.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що у даному випадку застосуванню підлягає пункт «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не постанова Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», яка звужує обсяг встановлених прав, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами.

У касаційній скарзі Кам'янка-Бузьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені апеляційним судом, просить рішення цього суду скасувати. Вказує на те, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є складовою бюджетного законодавства і тому підлягають застосуванню.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Як установлено судами попередніх інстанцій, позивач є реабілітованою особою на підставі статті 1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій України», перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком з урахуванням підвищення до пенсії як реабілітованій особі в розмірі 54,40 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Згідно пункту «г» частини 1 статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються: - на 50%, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Підпунктом 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» установлено, що з 1 вересня 2008 року громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

Згідно із пунктом 6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом № 1788-XII. Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Виходячи із визначених загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, підвищення до пенсії позивачці повинно обчислюватися не на підставі постанови № 654, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав, а у відповідності до Закону № 1788-XII, який має вищу юридичну силу.

Як установлено судами, архівною довідкою від 13.06.1995 року №ВР-1819 доводиться та обставина, що позивач є реабілітованою відповідно до Закону України від 17 квітня 1991 року №962-XII «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанції винесені законні і обґрунтовані рішення, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області відхилити, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: