Справа № 442/3363/17
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/3363/17
Провадження № 2-а/442/124/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нагуєвицької сільської ради про визнання протиправним та часткове скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення XIV сесії сьомого демократичного скликання Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області за №134 від 24.03.2017 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості (в натурі) гр. ОСОБА_4, яким визнано рішення сесії Нагуєвицької сільської ради №107 від 26.12.2016 року «Про розроблення детального планування території під розміщення житлового будинку та господарських споруд у АДРЕСА_1, таким, що втратило чинність.

В обґрунтування позову покликається на те, що ще 26.12.2016 року XI сесією сьомого демократичного скликання Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області прийнято рішення №107 «Про розроблення детального планування території під розміщення житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_1». Згідно такого рішення сесією було вирішено надати дозвіл на розроблення детального плану території під розміщення житлового будинку та господарських споруд з обов'язковим передбаченням заїзду до земельної ділянки ОСОБА_1 в кварталі житлової забудови в АДРЕСА_1, в межах населеного пункту орієнтованою площею 0,20 га; ОСОБА_1 виступити замовником господарських споруд, укласти договір з ліцензованою організацією на його розроблення та затвердити у визначеному чинним законодавством порядку; детальний план розміщення житлового будинку та господарських споруд в с. Нагуєвичі в межах населеного пункту затвердити на черговій сесії сільської ради. Однак, уже в квітні 2017 року її батьком ОСОБА_4 отримано із Нагуєвицької сільської ради виписку із рішення XIV сесії сьомого демократичного скликання Нагуєвицької сільської ради за №134, від 24.03.2017 року « Про відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо становлення меж земельної ділянки на місцевості «Дум'яку Дмитру Дмитровичу». Копію цієї виписки батько надав їй, оскільки п.3. цього рішення з невідомих для неї підстав та причин вирішено: визнати рішення сесії Нагуєвицької сільської ради за №107 від 26.12.2016 року «Про розроблення детального планування території під розміщення житлового будинку та господарських споруд у АДРЕСА_1» таким, що втратило чинність.

Вважає таке рішення незаконним, зокрема вказує, що воно ґрунтується на положеннях статей ЗК України, які не містять жодних пунктів про які зазначено в рішенні, чинній у редакції на момент прийняття рішення; більше того такі норми не можуть бути підставою для прийняття рішення, адже вказані положення закону регулюють підстави та порядок надання дозволу на виготовлення проекту відведення на земельні ділянки комунальної чи (або) державної власності, а також порядок відведення та порядок надання дозволу органом місцевого самоврядування на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання їй у користування. Разом з тим, відповідач скасував свої рішення індивідуальної дії іншим рішення, що є неприпустимим.

Позивачі та їх представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Позов просили задоволити.

Представник відповідача Вовків О.М. позову не визнала, заперечила його через безпідставність. Зокрема, наголосила, що землекористувачем спірної земельної ділянки є батько позивачки, який відмовився від частини своєї ділянки в користь доньки. Саме з цією умовою останній надано дозвіл на розроблення детального плану території під розміщення житлового будинку площею 0,20 га рішенням № 107 від 26.12.2016 року. Однак, коли в подальшому сам ОСОБА_4 звернувся до сільської ради з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки для обслуговування свого житлового будинку в розмірі теж 0,2 га, то сесія відмовила йому в цьому та скасувала попереднє рішення №107 від 26.12.2016 року.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задоволити.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням XI сесії сьомого демократичного скликання від 26.12.2016 року №107 «Про розроблення детального планування території під розміщення житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_1» вирішено : надати дозвіл на розроблення детального плану території під розміщення житлового будинку та господарських споруд з обов'язковим передбаченням заїзду до земельної ділянки ОСОБА_1 в кварталі житлової забудови в АДРЕСА_1 в межах населеного пункту орієнтованою площею земельної ділянки 0,20 га ( п.1.); ОСОБА_1 виступити замовником в розроблені детального плану території житлового будинку та господарських споруд, укласти договір з ліцензованою організацією на його розроблення та затвердити у визначеному чинним законодавством порядку ( п.2) ; Детальний план території під розміщення житлового будинку та господарських споруд в с. Нагуєвичі в межах населеного пункту затвердити на черговій сесії сільської ради ( п. 4).

Разом з тим, рішенням XIV сесії сьомого демократичного скликання Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області за №134 від 24.03.2017 року розглянувши заяву ОСОБА_4 керуючись п.6 та п.7 ст. 188 п.3 ст. 123 ЗК України вирішено відмовити ОСОБА_4 в наданні дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, що по АДРЕСА_1 у зв'язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки даним, що зазначені у матеріалах із землекористування Нагуєвицької сільської ради ( п.1.); рекомендовано ОСОБА_4 погодити дані кадастрової зйомки, щодо розташування земельної ділянки з матеріалами, наявними у Нагуєвицькій сільській раді ( п.2.). Визнано рішення сесії Нагуєвицької сільської ради №107 від 26.12.2016 року «Про розроблення детального планування території під розміщення житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_1» таким, що втратило чинність (п.3).

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною дев'ятою статті 59 цього Закону рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Частиною десятою статті 59 Закону № 280/97-ВР визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Системний аналіз наведених положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Водночас у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону № 280/97-ВР, згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Окрім цього, в Рішенні № 7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року по справі № 2а-3352/11/09/2018.

Так, у зв'язку з прийняттям рішення 26.12.2016 року про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у неї виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних та охоронюваних законом інтересів, і вона, як суб'єкт цих правовідносин, не надавала згоди на їх зміну чи припинення.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що Нагуєвицька сільська рада повинна керуватися чинними нормами законодавства та не вправі була приймати рішення, яке буде повністю або частково змінювати дію раніше прийнятого акта індивідуальної дії.

Відповідно до ст. 94 КАС України, судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 11, 72, 86, 94 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення XIV сесії сьомого демократичного скликання Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області за №134 від 24.03.2017 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості (в натурі) гр. ОСОБА_4, яким визнано рішення сесії Нагуєвицької сільської ради №107, від 26.12.2016 року «Про розроблення детального планування території під розміщення житлового будинку та господарських споруд у АДРЕСА_1, таким, що втратило чинність.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні - в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Хомик А.П.