Справа № 642/2687/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 р.Справа № 642/2687/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ружинської К. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 16.08.2017р. по справі № 642/2687/17

за позовом ОСОБА_1

до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Київського об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Харкова в частині відмови позивачу в нарахуванні та виплаті компенсації частини доходу в зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії;

- зобов'язати Київське об'єднане управління пенсійного фонду України м.Харкова на підставі ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого Постановою КМУ №159 від 21.02.2001р., провести розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини державної пенсії за період з 15.09.2013р. по 28.02.2017р., яка була нарахована та виплачена у відповідності до постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 26.09.2016р. по справі №642/5454/16-а в сумі 138387,30 грн. і розраховувалась як різниця між розміром пенсії, яка була призначена та виплачена на підставі вказаної постанови та розміром фактично виплаченої пенсії, починаючи з 15.09.2013р. по день фактичних виплат пенсії.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.08.2017 р. позов задоволено.

Визнано протиправними дії до Київського об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Харкова в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті компенсації частини доходу в зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії.

Зобов'язано Київське об'єднане управління пенсійного фонду України м.Харкова на підставі ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого Постановою КМУ №159 від 21.02.2001р., провести розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини державної пенсії за період з 15.09.2013р. по 28.02.2017р., яка була нарахована та виплачена у відповідності до постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 26.09.2016р. по справі №642/5454/16-а в сумі 138387,30 грн. і розраховувалась як різниця між розміром пенсії, яка була призначена та виплачена на підставі вказаної постанови та розміром фактично виплаченої пенсії, починаючи з 15.09.2013р. по день фактичних виплат пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Київське об'єднане управління пенсійного фонду України м.Харкова подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України та ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.09.2016р. №642/5454/16-а було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Харкова провести у відповідність до ч.2 ст. 40 Закону України № 1058 від 09.07.2003 р. "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії ОСОБА_1 призначеної у 2013 році, та перерахувати її значення з вересня 2013 року по теперішній час із застосуванням середньої заробітної плати в Україні за одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески за останні три календарних роки 2010, 2011, 2012 рр., які передували заяві ОСОБА_1 про призначення нової пенсії по іншому Закону" 1058.

Згідно до відповіді УПФУ у Холодногірському районі м. Харкова №36/0-10 від 1502.2017р., на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що 19.01.2017р. проведено перерахунок його пенсії згідно постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 26.09.2016р. №642/5454/16-а, а саме з вересня 2013р. із застосуванням середньої заробітної плати по Україні на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески за останні три календарні роки 2010, 2011, 2012р., які передували заяві позивача про призначення нової пенсії по іншому закону. Розмір пенсії з 15.09.2013р. -7264,48 грн., з 01.12.2013р. - 7267,45 грн., з 01.09.2015р. по теперішній час - 7446,81 грн. Доплата по перерахунку за період з 15.09.2013р. по 28.02.2017р. у сумі 138387,30 грн. з урахуванням виплачених сум, нарахована у березні 2017р. разом з основним розміром пенсії.

25.04.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Київського об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Харкова із заявою про нарахування та виплату компенсації пенсійних виплат, нарахованих відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Харкова №642/5454/16-а за період з 15.09.2013р. по 28.02.2017р.

Відповіддю Київського об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Харкова від 16.05.2017р. №2385-47/05 повідомлено позивача, що постанову суду №642/5454/16-а воно виконало у повному обсязі, і що компенсація виплачується у разі затримки на один чи більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам. А УПФУ затримок виплат не допускала та сплачувало пенсію у повному обсязі щомісяця.

Не погоджуючись з такою позицією та рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до пункту 2 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року. Також відповідно до п.3 даного порядку Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. (у тому числі пенсії). Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 року та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Факт, що відповідач протиправно не перерахував розмір пенсії ОСОБА_1 з 15.09.2013 року, не здійснив належні нарахування та виплати суми перерахунку не підлягає доказуванню, оскільки встановлений постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.09.2016р.

Відповідно до правової позиції, висловленої у Постанові Верховного суду України від 18.11.2014 року по справі №21-518а14, згідно якої, основною умовою для виплати громадянину компенсації за ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією в даному випадку (УПФУ) добровільно чи на виконання рішення суду.

Частиною 1 ст.244-2 КАС України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 07.11.2012 року по справі №6-131цс12.

Отже, таке тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося через вину відповідача, зокрема призначення позивачу заниженого розміру пенсії, внаслідок порушення закону, і тому позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.

В даному випадку відповідачем по справі не були нараховані позивачу додаткові суми пенсії, тобто затримка виплати суми пенсії яка не є єдиноразовою виплатою. Той факт, що дані суми пенсії встановлені згідно рішення суду жодним чином не змінює статусу цих сум.

Рішення суду лише встановило неправомірність не нарахувань пенсії позивачу та вирішило питання їх перерахунку та виплати.

Таким чином, суми невиплаченої пенсії позивачу нараховані та виплачені, але при цьому не нараховано та не виплачено позивачу компенсацію у зв'язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що даний вид виплат підпадає під визначення доходів, передбаченого Законом України "Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятого ним рішення, яке позивач оскаржує.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано до суду достатніх, беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, а саме відсутності підстав для ненарахування і не виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії нарахованої та виплаченої на виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від від 26.09.2016р. по справі №642/5454/16-а з 15.09.2013р.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 16.08.2017р. по справі № 642/2687/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 17.10.2017 р.