Справа № 823/1258/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13 жовтня 2017 року справа № 823/1258/17

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., перевіривши матеріали адміністративного позову управління Держпраці у Черкаській області до публічного акціонерного товариства Черкаський автобус про зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

16 серпня 2017 року до суду з позовною заявою звернулося управління Держпраці у Черкаській області (далі - позивач), в якій просить зобовязати публічне акціонерне товариство Черкаський автобус (далі - відповідач) виконати вимоги припису форми Н-9 від 13.06.2017 № 011-01, а саме: провести розслідування нещасного випадку, що стався 11.04.2017 з слюсарем механо-складальних робіт ОСОБА_1, скласти акт за формою Н-5, акт за формою Н-1 (у разі визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом), затвердити акти, встановити причини нещасного випадку, осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам.

18 серпня 2017 року ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду дана позовна заява залишена без руху в звязку з невідповідністю вимогам статті 106 КАС України.

Позивачу надано строк до 10 жовтня 2017 року для усунення недоліків.

11 квітня 2017 року позивачем на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху надано заяву, в якій частково усунено недоліки позовної заяви, а саме на підтвердження повноважень начальника Управління Держпраці у Черкаській області на підписання позовної заяви надано копію наказу Державної служби України з питань праці від 22.07.2015 №60-кт «Про призначення начальника Управління Держпраці у Черкаській області» та наказу начальника Управління Держпраці у Черкаській області від 23.07.2015 №5-к «Про призначення ОСОБА_2М.», а також витягу з табеля обліку робочого часу за серпень 2017 року.

Розглянувши податі матеріали суддя зазначає таке.

В силу положень пункту 5 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно частин 4, 5 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

У відповідності до частини 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями частини третьої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Послідовний аналіз переліку підстав для звернення субєкта владних повноважень до суду дає можливість дійти висновку, що він повинен мати достатні адміністративні можливості для здійснення визначених йому законом завдань та функцій, і лише у випадках, коли Конституцією чи законами України встановлені судові обмеження його діяльності, він звертається до суду з позовом по суті для отримання судового дозволу.

Такі звернення мають бути зумовлені необхідністю виконання покладених на них завдань і функцій, а використовувати свої повноваження вони можуть лише з метою, з якою це повноваження надане.

Субєкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами, як це передбачено частиною 2 статті 19 Конституції України, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення субєктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається. У звязку з цим визначений законом предмет позову, з яким субєкт владних повноважень може звернутися до суду при здійсненні ним владних управлінських функцій, не підлягає розширеному тлумаченню.

З наведеного випливає, що позивач має право звертатися до суду з позовною заявою до юридичної особи виключно у випадках, прямо передбачених законом, з метою виконання покладених на нього завдань і функцій.

Таким чином, позивачем в повній мірі не усунуто недоліки позовної заяви, а саме не приведено позовні вимоги у відповідність до ст. 105 КАС України, не зазначивши норми Закону на підставі якого вони наділені правом звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Приймаючи таке рішення, беру до уваги ту обставину, що в силу положень пункту 1 частини 3 статті 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Повертаючи позовну заяву, вважаю за необхідне розяснити позивачеві, що відповідно до частини 6 статті 108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє його права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 1 частини 3 статті 108 КАСУ, суддя

ухвалив:

Позовну заяву управління Держпраці у Черкаській області до публічного акціонерного товариства Черкаський автобус про зобовязання вчинити певні дії - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана у Київський апеляційний адміністративний суд через суд першої інстанції у 5 денний строк з дня її отримання. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.П. Тимошенко