Справа № 821/1286/17
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1286/17
15 год. 10 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Васильєва В.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі відповідач, управління Держгеокадастру), в якому просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, оформлену листом від 07.08.2017 року за № Д-9296/0-2952/6-17, у наданні дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку, що розташована за межами населених пунктів на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області;

зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняти наказ про надання члену фермерського господарства "Дніпровські лани" ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі, що не перевищує розмір земельної ділянки (паю), із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що перебуває в користуванні фермерського господарства "Дніпровські лани" для ведення фермерського господарства згідно з договором оренди землі (рішення про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35126028 від 12.05.2017 року), (кадастровий номер :05:001:0031), за межами населених пунктів на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, на підставі договору оренди землі від 05.05.2017 за результатами земельних торів відповідачем передано позивачу в строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 96, 4603 га. У відповідь на заяву позивача від 01.08.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність ділянки в розмірі земельної частки відповідач листом від 07.08.2017 за № Д-9296/0-2952/6-17 відмовив та повідомив, що земельна ділянка позивача не ввійшла до переліку земель, які можливо передати у власність в межах норм безоплатної приватизації не більше як 25 відсотків.

Позивач вважає, зазначену відмову протиправною, оскільки суперечить вимогам ст. 31, 32 Земельного кодексу, ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство", відповідно до яких членам фермерських господарств передаються безоплатно у власність раніше надані їм у користування земельні ділянки у розмірі паю. Зазначає, що ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу визначено вичерпний перелік підстав для відмови, серед яких включення/невключення земельної ділянки до переліку таких, які можливо передати законом не передбачена.

Також позивач зазначає, що згідно Положення про Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, затверджене наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 № 28 єдиною формою рішення, що приймається територіальними органами Держгеокадастру є наказ, тому лист відповідача, яким позивачу надано відмову у наданні дозволу на розробку проекту не відповідає чинному законодавству.

Вважає, що відмовляючи позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідач перешкоджає позивачу у реалізації його права, чим порушує принцип рівності та пропорційності, визначених ст. 2 КАС. Зобовязання відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є єдиним можливим способом відновлення порушеного права. Враховуючи зазначене, просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, мотивуючи тим, що відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області у своїй діяльності відповідач керується Конституцією, законами України та підзаконними нормативно - правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України, якими визначено, що під час передачі земельних ділянок сільгосппризначення в приватну власність в межах норм безоплатної приватизації формується перелік таких ділянок в межах 25 відсотків від загальної кількості переданих земельних ділянок через аукціон, тобто після виконання планів продажу за попередній квартал.

Зазначає, що діюче законодавство не встановлює конкретної форми відмови. Так, за результатами розгляду заяви позивача, відповідачем надано відповідь про неможливість її задоволення у звязку із невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до Постанови КМУ від 07.06.2017 № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» якою затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними (далі - Стратегія).

Відповідач вважає, що вимога про зобовязання судом прийняти конкретне рішення (надання дозволу на розробку проекту землеустрою) є втручанням в дискреційні повноваження органу державної влади, тобто це є фактичною підміною судом органу виконавчої влади, що суперечить Конституції України.

Враховуючи зазначене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі протоколу (рішення) установчих зборів засновників № 1 від 16.05.2017 виконавчим комітетом Каховської міської ради 18.05.2017 зареєстровано фермерське господарство «Дніпровські лани», в якому відповідно до статуту позивач є його членом.

05.05.2017 на підставі протоколу земельних торгів від 04.05.2017 № 115/05/17 позивачем (переможець аукціону) укладено з відповідачем договір оренди землі (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 35126028 від 12.05.2017), згідно якого ФГ «Дніпровські лани» передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення в строкове платне користування площею 96, 4603 га.

На підставі п. а ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської ради, де знаходиться фермерське господарство.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство» члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності із земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.

На підставі рішення загальних зборів ФГ від 09.06.2017 № 2 про приватизацію земельної ділянки площею 96,4603 га (кадастровий номер :05:001:0031), 01.08.2017 року позивач звернувся до управління Держгеокадастру з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області для ведення фермерського господарства.

Листом від 07.08.2017 року за № Д-9296/0-2952/6-17 відповідач відмовив, мотивуючи тим, що на даний час має право передавати у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації не більше 25 відсотків від площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території Херсонської області за попередній квартал та повідомив, що зазначена ділянка не ввійшла до переліку ділянок, виділених для безоплатної приватизації та місце розташування якої не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до Стратегії.

Згідно положень п. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної передачі є невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу зазначених норм вбачається, що законодавець встановлює виключні підстави для відмови і така повинна бути обґрунтованою.

Суд зазначає, що лист відповідача від 07.08.2017 року за № Д-9296/0-2952/6-17 щодо розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою і викладена в ньому позиція (фактично відмова), не містить визначених ч. 7 статті 118 ЗК України, підстав для відмови та мотивів, причин та обґрунтувань прийняття такого рішення, що не може бути визнано судом правомірним.

Посилання відповідача на Стратегію як підставу для відмови в наданні дозволу суд вважає неприйнятною, оскільки, з її аналізу вбачається, що метою Стратегії є створення сучасної, прозорої і дієвої системи управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, спрямованої на забезпечення захисту інтересів суспільства, територіальних громад та держави, а також раціонального та ефективного функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави.

Тобто, це є визначений алгоритм дій органів виконавчої влади в майбутньому, а тому вона не містить правових норм для врегулювання відносин, які склалися між позивачем та відповідачем щодо отримання/надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Процедура регулювання зазначених правовідносин чітко визначена в Земельному кодексі України. Більш того, в ній прямо зазначено, що "для реалізації Стратегії необхідно розробити проекти нормативно - правових актів".

Суд не заперечує факту того, що відповідач в своїй діяльності повинен керуватися актами Кабінету Міністрів, однак зазначає, що Стратегія не є нормативно - правовим актом, що врегульовує порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання земельних ділянок у власність, на відміну від Земельного Кодексу України.

Крім того, суд не приймає обґрунтування відповідача, що причиною відмови позивачу стало також те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області не виконано план оплатної передачі земельних ділянок через аукціон, оскільки такі обмеження не передбачені Земельним Кодексом України і є такими, що прямо порушують права позивача. Право громадянина на безоплатне отримання земельної ділянки не може бути обумовлено діями чи бездіяльністю будь якого державного органу чи його посадової особи, або поставлено в залежність від настання подій на які не може впливати громадянин.

Слід зазначити, що земельна ділянка вже перебуває у користуванні позивачів і на думку суду, вона не може враховуватись як така, що підлягає врахуванню відповідачем при визначенні кількості земельних ділянок реалізованих на аукціоні у відповідності до Стратегії.

Суд не погоджується з позицією відповідача що зобов'язання його вчинити певні дії є втручанням у дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень, оскільки відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Отже, у разі відсутності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов'язання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Дана правова позиція підтверджується п.10.3 Постанови від 20.05.2013 року № 7 Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі».

Таким чином, враховуючи відсутність у прийнятому оскаржуваному рішенні відповідача передбачених частиною 7 ст. 118 ЗК України виключних підстав для відмови у наданні дозволу, суд вважає, що у даному випадку у Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відсутнє право адміністративного розсуду, а тому належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача надати вищезазначений дозвіл.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що позивач не виконав свої функції, передбачені ЗК України, а його посилання на вищезазначену Стратегію є не належним обґрунтуванням правомірності дій. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач не довів та не обґрунтував правомірність прийнятого відносно позивача оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 158, 161-163 КАС України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, у наданні дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі, що не перевищує розмір земельної ділянки (паю), із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що перебуває в користуванні фермерського господарства "Дніпровські лани" для ведення фермерського господарства згідно з договором оренди землі (рішення про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35126028 від 12.05.2017 року, кадастровий номер :05:001:0031), за межами населених пунктів на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області () на користь ОСОБА_3 (код РНОКПП НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 жовтня 2017 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 6.2.1.