Справа № 804/1067/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2017 рокусправа № 804/1067/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

за участю представників:

позивача: - Помазкін А.Є. дов від 20.09.2017

відповідача: - Долгополова К.І. дов від 18.01.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року

у справі № 804/1067/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2017, яким застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 17000, 00 грн. за порушення ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спиту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та п.226.19 ст.226 ПК України.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковістю висновків податкового органу про зберігання позивачем немаркованої продукції у зв'язку з тим, що алкогольні напої «Джин «London Dry Gin» у кількості трьох пляшок (АІ ГЛП, ААБП №020858, АІ ГЛП, ААБП №020860, АІ ГЛП, ААБП №020861), які були виявлені відповідачем у магазині ТОВ «АТБ-маркет» Продукти - 540 (м. Київ, вул.. Ревуцького, 15), марковані із порушенням діючого законодавства, а саме: сума акцизного податку на марках, які містились на кожній одиниці продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Вказані імпортні алкогольні напої придбані у ТОВ «Бюро Вин», а останній ввіз їх на митну територію України, при цьому ані позивачем, ані ТОВ «Бюро Вин» не було допущено порушення порядку маркування алкогольних напоїв.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2017.

Постанову суду мотивовано тим, що фактично алкогольна продукція позивача є маркованою з огляду на те, що ця продукція імпортована, завезена та митну територію України, тому застосування відповідачем норми абз.4 п.226.9 ст.226 ПК України до імпортованої продукції є наслідком неправильного тлумачення та застосування положень Податкового кодексу України.

Вказані норми Податкового кодексу України повинні застосовуватись лише до алкогольної продукції, виробленої на митній території України, і не можуть бути застосовані до імпортованої алкогольної продукції, тому що для неї дата розливу не є датою визначення ставки акцизного податку.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідач наполягає на тому, що за приписами Податкового кодексу України сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, має відповідати сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку (в даному випадку - на 12.07.2016), тобто ТОВ «Бюро Вин» не мало правових підстав на нанесення марок за неіснуючою ставкою акцизного податку (діючої до 01.03.2016), і з 01.01.2016 (дати набуття чинності законодавчого акту, яким змінено ставки акцизного податку) по 23.08.2016 (дати ввезення товару на територію України) у ТОВ «Бюро Вин» було достатньо часу на забезпечення відповідного маркування алкогольних напоїв.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, в поданих суду письмових запереченнях зазначає, що п.226.9 ст.226 ПК України чітко визначає момент, на який визначається розмір ставок акцизного податку - момент виробництва марок, тому застосування відповідачем розміру ставки акцизного податку на момент розливу продукції є безпідставним. Крім того, позивач звертає увагу суду, що невідповідність розміру акцизного податку, вказаного на акцизних марках, якими марковані алкогольні напої, вимогам чинного законодавства пояснюється тим, що акцизний податок ТОВ «Бюро Вин» сплачений, виходячи з діючої на момент придбання акцизних марок ставки акцизного податку (22.02.2016), а враховуючи, що з 01.03.2016 встановлена нова ставка акцизного податку, ТОВ «Бюро Вин» здійснено доплату акцизного податку 22.08.2016, тобто на день подання митної декларації - 23.08.2016 ТОВ «Бюро Вин» не допущено порушення порядку маркування алкогольних напоїв.

Відповідачем до початку судового засідання подано клопотання про заміну відповідача - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС правонаступником - Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби.

Виходячи з поданих відповідачем на обґрунтування цього клопотання документів, апеляційний суд вважає за необхідне здійснити процесуальне правонаступництво в порядку ст.55 КАС України, а саме: замінити відповідача - Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС правонаступником - Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, задовольнивши клопотання відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, посадовими особами Управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у м.Києві проведено фактичну перевірку магазину «Продукти-540», розташованого за адресою: м.Київ, вул. Ревуцького, буд.15, що належить суб'єкту господарювання ТОВ «АТБ-маркет», за результатами якої складений акт перевірки від 30.09.2016 №0031/28/01/14/30487219.

Перевіркою встановлено порушення ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР та пп.226.19 ст.226 Податкового кодексу України.

Суть вказаного порушення полягає у зберіганні алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: зберіганні 3 пляшок Джину 0,5л 37,5% за ціною одиниці 116,90 грн. на загальну суму 350,70 грн., на яких наявні марки акцизного податку із зазначенням на них суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, яка не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку.

На підставі зазначеного вище акту перевірки контролюючим органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 24.01.2017 №, яким на позивача накладено штраф у розмірі 17000 грн.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Статтею 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР встановлено, що алкогольні та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.17 вказаного Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Порядок маркування алкогольних напоїв визначений ст.226 ПК України, а також Положенням про виготовлення,зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251.

Відповідно до п. 226.1 ст.226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України (п.226.3 ст.226 ПК України).

Марки акцизного податку для вироблених в Україні алкогольних напоїв і тютюнових виробів відрізняються від марок для ввезених на митну територію України алкогольних напоїв і тютюнових виробів дизайном та кольором (п.226.4 ст.226 ПК України).

За правилами п.226.7 ст.226 ПК України кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Відповідно до п.226.9 ст.226 ПК України в редакції з урахуванням змін, внесених Законом України № 1797-VIII від 21.12.2016 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», тобто на день винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення (притягнення до відповідальності) вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;

алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Як вбачається з матеріалів справи, виявлені контролюючим органом у позивача алкогольні напої «Джин «London Dry Gin» у кількості трьох пляшок (АІ ГЛП, ААБП №020858, АІ ГЛП, ААБП №020860, АІ ГЛП, ААБП №020861) придбані позивачем у ТОВ «Бюро Вин», яким вказана продукція ввезена на митну територію України за митною декларацією № 125130013/2016/412581 від 23.08.2016.

15.02.2016 ТОВ «Бюро Вин» з метою отримання акцизних марок сплачений акцизний податок в загальному розмірі 476077,50 грн. (платіжне доручення № 2125 від 15.02.2016 - а.с.23), виходячи з діючої на вказану дату ставки акцизного податку - 70,53 грн., та міцності напою - 37,5 об.% та місткості тари - 0,5 л. (а.с.15-20).

З 01.03.2016 встановлена нова ставка акцизного податку - 105,80 грн., яка була чинна на момент подачі ТОВ «Бюро Вин» митної декларації № 125130013/2016/412581 від 23.08.2016.

З огляду на положень п.222.2.2 п.222.2 ст.222 ПК України, ТОВ «Бюро Вин» 22.08.2016 доплатило акцизний податок, виходячи із ставки, яка діяла фактично на день подання митної декларації, що підтверджено платіжним дорученням № 13365 від 22.08.2016 (а.с.24).

Проте на акцизних марках, якими було марковані зазначені вище алкогольні напої, сума акцизного податку визначена, виходячи із ставки - 70,53 грн., яка діяла на час придбання цих марок.

При цьому, як встановлено в ході перевірки, на пляшках вказано дату розливу (виробництва) алкогольних напоїв - 12.07.2016.

Позиція податкового органу в даному випадку полягає в тому, що марки акцизного податку вироблені в лютому 2016 року (тобто до 01.03.2016), а алкогольні напої вироблено 12.07.2016 (вже після 01.03.2016).

Згідно пп.215.3.1 п.215.3 ст.215 ПК України ставка на товари групи «Спирт етиловий, не денатурований, з концентрацією спирту 80 відсотків об'ємних одиниць або більше; спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-які концентрації» (код товару (продукції) згідно УКТ ЗЕД 2207) у розмірі 70,53 грн. була чинна з 01.04.2014 по 29.02.1016 включно.

Нова ставка податку на вказану групу товарів у розмірі 105,80 грн. введена з 01.03.2016 внаслідок внесення змін до ставок акцизного податку на алкогольні напої, що підлягають маркуванню марками акцизного податку, Законом України від 24.12.2015 № 909-VIII (зміни набирають чинності з першого дня третього місяця з для набрання чинності вказаним Законом - 01.01.2016).

Відповідно до абз.4 п.226.9 ст.226 ПК України в редакції на час проведення перевірки вважаються такими, що немарковані алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

В результаті аналізу наведених норм, відповідач дійшов висновку, що законодавцем враховано і передбачено, що відрізки часу від дати набуття чинності законодавчого акту, яким змінено ставки акцизного податку до дати, з якої нова ставка набуває чинності, більш ніж достатні для відповідного реагування з боку платників податку на виконання вимог ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР та пп.226.9 ст.226 Податкового кодексу України.

Отже ТОВ «Бюро Вин» як імпортер алкогольних напоїв і покупець марок акцизного податку до дати ввезення товару на митну територію України (23.08.2016) мав забезпечити відповідне маркування алкогольних напоїв.

При цьому відповідач посилається також на п.29 Положення № 1251, за змістом якого не можуть бути використані марки через невідповідність нанесеної на ним суми акцизного податку сумі, визначеній з урахуванням діючої ставки акцизного податку на дату розливу продукції, і такі марки підлягають знищенню в місячний строк після зміни ставки акцизного податку відповідно до встановленого порядку.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції, вважає такий висновок контролюючого органу помилковим.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до пп.213.1.3 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування акцизним податком є операції з ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України.

Відповідно до п.226.2 ст.226 ПК України, а також п.19 вказаного вище Положення № 1251 в редакції, що діяла на час придбання ТОВ «Бюро Вин» акцизних марок, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

При цьому відповідно до п.216.4 ст.261 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.

Відповідно до пп.222.2.1, 222.2.2 п.222.2 ст.222 ПК України, якою встановлений порядок сплати податку в разі ввезення підакцизних товарів на митну територію України, податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) сплачується платниками податку до або в день подання митної декларації.

У разі ввезення маркованої підакцизної продукції на митну територію України податок сплачується під час придбання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання митної декларації.

У разі порушення порядку маркування ввезених алкогольних напоїв і тютюнових виробів та/або неповної сплати податку товар не допускається до митного оформлення і ввезення його на митну територію України забороняється (п.227.6 ст.227 ПК України).

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, марка акцизного збору є спеціальним знаком, яким підтверджується, в тому числі, легальність реалізації на території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів і на законодавчому рівні встановлений певний, окремий, порядок маркування алкогольних напоїв іноземного виробництва.

Виходячи з приписів пп.222.2.2 п.222.2 ст.222 ПК України, вбачається, якщо при митному оформленні алкогольних напоїв ставка акцизного податку збільшилась в порівнянні з днем придбання марок, цей податок підлягає доплаті.

При цьому законодавець не вимагає виправлення суми податку, вказаної на придбаних акцизних марках, наклеєних на пляшки, або придбання та наклеювання інших марок з сумою акцизного податку, визначеній з урахуванням ставок акцизного податку, чинних на день подання митної декларації або на дату розливу продукції.

Таким чином, для імпортованої маркованої продукції передбачено перший строк сплати податку під час придбання марок акцизного податку, а остаточний розрахунок та строк сплати акцизного податку припадає на день подання митної декларації до митного органу.

І саме дата подання митної декларації до митного органу є датою визначення ставки для оплати акцизного податку з імпортованої алкогольної продукції, а не дата розливу такої продукції.

Разом з тим, положення пп. 222.1.2-222.1.3 п.222.1 ст.222 ПК України передбачають строк сплати акцизного податку з вітчизняних алкогольних виробів при придбанні марок акцизного податку.

За положеннями п.226.9 ст.226 ПК України в редакції, що діяла на час проведення контролюючим органом перевірки та складення акту перевірки від 30.09.2017, вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Суд першої інстанції за результатами аналізу норм Податкового кодексу України, діючих до 01.01.2017, дійшов висновку, що згадана норма абз.4 п.226.9 ст.226 ПК України є загальною, оскільки в ній йдеться про алкогольні напої без їх поділу на вітчизняні та імпортовані. А тому наведена норма має застосовуватись лише у тих випадках, коли відсутні спеціальні норми.

У свою чергу, відносно імпортованої алкогольної продукції встановлено спеціальний порядок визначення ставки податку. Так, згідно з пп.222.2.2 п.222.2 ст.222 ПК України ставка податку визначається не на день розливу такої продукції, а на день подання митної декларації.

Таким чином, положення абз.4 п.226.9 ст.226 ПК України повинні застосовуватись лише до алкогольної продукції, виробленої на митній території України, і не можуть бути застосовані до імпортованої алкогольної продукції, тому що для неї дата розливу не є датою визначення ставки акцизного податку.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, втім, вважає також за необхідне зазначити, що судом першої інстанції не враховано, що на час прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 24.01.2017 (притягнення позивача до відповідальності) вказана норма п.226.9 ст.226 ПК України зазнала змін з 01.01.2017, як зазначено вище, внаслідок прийняття Закону України № 1797-VIII від 21.12.2016 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні».

Отже з 01.01.2017 положення абз.4 ст.226.9 ст.226 ПК України застосовуються, як в ній зазначено, тільки щодо вироблених в Україні алкогольних напоїв і не можуть поширюватись на імпортні алкогольні напої, для яких дата розливу не є датою визначення ставки акцизного податку.

За окремою нормою абз.5 ст.226.9 ст.226 ПК України факт порушення порядку маркування алкогольних напоїв іноземного виробництва пов'язується з невідповідністю наявної на марках акцизного податку суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з сумою, визначеною з урахуванням розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

В даному випадку, відповідачем встановлено, що марки акцизного податку на пляшках з алкогольними напоями «Джин «London Dry Gin» мали позначення про суму сплаченого акцизного податку, виходячи з розміру ставки акцизного податку, діючої на момент виробництва марок, що виключає факт порушення, передбачений ст.226.9 ст.226 ПК України.

Стосовно посилання відповідача на Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 цього Положення покупцями марок є підприємства - виробники та імпортери алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Пунктом 20 вказаного Положення передбачено, що маркування алкогольних напоїв здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Відповідно до абз.2 п.20 Положення для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Тобто встановлені п.20 Положення № 1251 вимоги щодо забезпечення відповідності на марках суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари, і відповідальність за таку невідповідність встановлені виключно для виробників зазначеної продукції, тобто стосуються вироблених в Україні алкогольних напоїв.

Відповідно, саме виробники вітчизняних алкогольних напоїв мають керуватись п.29 Положення № 1251, на який посилається відповідач, і відповідно до якої марки, які не можуть бути використані через невідповідність нанесеної на них суми акцизного податку сумі, визначеній з

урахуванням діючої ставки акцизного податку на дату розливу продукції, повернуті суб'єктами господарювання та ті, що зберігаються у продавців марок, підлягають знищенню в місячний строк після зміни ставки акцизного податку відповідно до встановленого порядку. Отже п.29 Положення № 1251 не є правовою нормою, яка підтримує позицію контролюючого органу.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що наведені відповідачем обставини не законодавчо встановленою підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно податковому повідомленню-рішенню № від 24.01.2017.

Суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі 804/ 1067/17 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко