Справа № 804/2012/17
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/2012/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2017 року

справа № 804/2012/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Лівобережної об’єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 04.07.2017р. у справі №804/2012/17

за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісполін Плюс»

до:

про:

Лівобережної об’єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

22.03.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісполін Плюс» (далі – ТОВ «Ісполін Плюс») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Лівобережної об’єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі – Лівобережна ОДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення /а.с. 4-7/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2017р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №804/2012/17 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 2/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеною постановою, подав апеляційну скаргу /а.с. 71-73/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з’ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову суду першої інстанції від 04.07.2017р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі та просила суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 04.07.2017р. скасувати, постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу, які були надані суду під час судового засідання, заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 04.07.2017р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що посадовою особою відповідача було проведено камеральну перевірку показників, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Ісполін Плюс» за жовтень, листопад, грудень 2015р. та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2016р., за результатами якої було складено акт №2694/12-01/33667686 від 25.11.2016р. ( далі – акт перевірки) /а.с. 8-14/.

Як вбачається з наданої суду ксерокопії акту перевірки, за результатами проведеної перевірки податковим органом було зроблено висновки про порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначений п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до приписів Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом проведення контролюючими органами камеральних перевірок, яка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, при цьому камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком і у разі встановлення порушень складається акт. Тобто, перевірці підлягають саме дані податкової звітності і у акті перевірки можуть бути зафіксовані лише встановлені порушення у податковій звітності.

З акту перевірки №2694/12-01/33667686 від 25.11.2016р. вбачається та встановлено судом під час розгляду справи, що контролюючим органом, який є відповідачем у даній справі, при проведенні камеральної перевірки виявлено несвоєчасно зареєстровані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності таких дій відповідача, оскільки термін реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не є даними податкової звітності, які досліджуються під час проведення камеральної перевірки, і встановлення факту порушення таких термінів не є тими порушеннями, в результаті виявлення яких складається саме акт камеральної перевірки, а тому Лівобережною ОДПІ не в спосіб, встановлений діючим законодавством, складено акт камеральної перевірки №2694/12-01/33667686 від 25.11.2016р. з посиланням на таке порушення, як несвоєчасна реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому в акті перевірки №2694/12-01/33667686 від 25.11.2016р. було зазначено, що при проведенні перевірки використано: податкові декларації з податку на додану вартість разом з додатками (перелік яких наведено) та бази даних ДФС України для перевірки показників, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 3 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», прийнятого Верховною Радою України, №71-VIII від 28.12.2014р., передбачено, що у 2015-2016рр. перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюється виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб’єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Під час розгляду судом апеляційної скарги було встановлено, що відповідачем не надано доказів належності позивача до платників податків, на яких зазначені вище обмеження щодо їх перевірки не поширюється та не надано доказів щодо наявності дозволу Кабінету Міністрів України, заявки позивача, рішення суду або підстав, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, для проведення перевірки позивача з питань своєчасності реєстрації податкових накладних.

Вищевикладене, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 71 КАС України, свідчить про те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій під час здійснення перевірки позивача, відповідно, прийняте за результатом такої перевірки рішення також є протиправним.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 04.07.2017р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережної об’єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2017р. у справі №804/2012/17 – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку та строки встановлені ст. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено – 13.10.2017р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко