Справа № 295/10359/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати незаконними дії відповідача щодо невиплати щорічної разової грошової допомоги у 2017 році та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити разову грошову допомогу в сумі 4985,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ № 576889, виданим 20.02.2003р. Згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 9 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Вищевказана грошова допомога у 2017р. була виплачена у сумі 1200 грн., тобто не в повному обсязі.

Такі дії відповідача вважає незаконними, оскільки вважає, що одноразова грошова допомога до 9 травня повинна надаватися у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Від представника відповідача ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації надійшли заперечення на позов, у яких представник просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суддя, за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є ветераном війни учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с. 5).

В 2017 році разову грошову допомогу до 5 травня йому було виплачено в розмірі 1200,00 грн., що позивачем не оспорюється (а.с. 7, 8).

Розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, визначених законом про Державний бюджет України.

Приписами норм пункту 26 розділу VІ "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України визначено, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (ст. 46 Конституції України ).

Згідно з ч.2 ст. 95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В Рішенні Конституційного Суду України від 26.12.2011 р. у справі № 20-рп/2011 вказано, що одним з визначальних елементів в регулюванні суспільних відносин в соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації прав може бути змінений державою через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Разом з тим такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

Конституційним Судом України в Рішенні від 25.01.2012 р. в справі №3-рп/2012 вказано, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих в межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб в сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики в сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Право встановлювати законодавчі обмеження щодо виплати пенсії узгоджуються з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в справі "ОСОБА_3 проти України», яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що перша і найважливіша вимога ст. 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначає, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держав.

Постановою Кабінету Міністрів України №223 від 05.04.2017 р. "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" визначено, що в 2017 році розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій складав 1200 гривень.

Матеріали справи свідчать, що за 2017 рік позивачу нараховано та виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 1200 гривень.

Суд приходить до висновку, що відповідач, здійснюючи нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 1200 гривень, діяв правомірно, відповідно до Закону України від 28.12.2014 р. №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", (чинного з 01.01.2015 р.), та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №223 від 05.04.2017 р. "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", тому вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», керуючись ст.ст. 158-163, 183-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Н.В. Гумен