Справа № 592/5062/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 р.Справа № 592/5062/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2017р. по справі № 592/5062/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Пономаренка Олександра Петровича

про визнання дій незаконними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №798989 від 24.01.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії інспектора роти №1 батальону УПП в м.Суми Пономаренка О.П. щодо складання постанови серії АР №798989 від 24 січня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ст.126 ч.1 КУпАП, незаконними, визнати постанову серії АР №798989 від 24 січня 2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2017 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та позов задовольнити.

В своїй апеляційній скарзі апелянт, як на підставу для скасування судового рішення посилається на його незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність, а також вважає, що судом неповно з'ясовано не всі обставини, що мають значення для вирішення справи і порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Відповідно до ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою серії АР №798989 від 24.01.2017 року, винесеною інспектором роти №1 батальйону УПП в м.Суми лейтенантом поліці Пономаренко О.П. на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за те, що останній 24.01.2017 року о 12.50 год. в м.Суми по вул. Засумська, 2 зупинив транспортний засіб на пішохідному переході. При перевірці документів водій не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правовї відповідальності учасників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ Правил дорожнього руху України (а.с.25).

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Залишаючи адміністративний позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вчинив порушення Правил дорожнього руху, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, що повністю підтверджується матеріалами справи, а тому позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон № 580-VIII) та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема приписами ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.1 «ґ» ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Аналогічні приписи визначені також приписами п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», крім того ст. 53 зазначеного Закону визначено, що посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Частиною 1 ст.126 КУпАП визначено, що в тому числі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що чинним законодавством на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів вбачає, що відповідно до наданого УПП у м. Дніпрі ДПП витягу з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), станом на день винесення оскаржуваної постанови - 24.01.2017 року будь які дані щодо наявності страхового полісу на автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номер НОМЕР_1 взагалі відсутні (а.с.40,41).

При цьому колегія суддів зазначає, що ані в позові, ані в апеляційній скарзі позивач не заперечує ту обставину, що він на вимогу працівника поліції не пред'явив поліс для перевірки. Будь-яких доказів наявності у нього полісу станом на 24.01.2017 року, а також доказів того, що позивач мав його при собі, коли керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції 24 січня 2017 року, позивачем не надано.

Враховуючи зазначені обставини суд апеляційної інстанції вважає, що при винесенні постанови Серії АР №798989 від 24.01.2017 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого приписами ч. 1 ст. 126 КУпАП, Інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Пономаренко О.П. діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, що виключає підстави для скасування зазначеної постанови, та закриття провадження у справі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що безпідставним є посилання позивача на те, що в постанові не зазначений нормативний акт, що передбачає відповідальність за правопорушення, оскільки оскаржувана постанова містить посилання на п.2.1 ґ Правил дорожнього руху та на ч.1 ст.126 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги на помилкове зазначення в оскаржуваній постанові дати та місця народження, колегія суддів зазначає, що згідно документів, наданих позивачем до позову, в паспорті позивача вказана дата народження та місце народження «08.10.1976 року м. Глухів», а в посвідченні водія «08.10.1976 року м.Білопілля». При складанні постанови про адміністративне правопорушення позивачем було надано інспектору поліції посвідчення водія і анкетні дані з цього посвідчення, а саме «місце народження м.Білопілля» було зазначено в постанові. Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, описка в зазначенні року народження позивача в постанові про адміністративне правопорушення не впливає на законність винесеної постанови щодо скоєного позивачем правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2017р. по справі № 592/5062/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Бершов Г.Є.
Повний текст ухвали виготовлений 17.10.2017 р.