Справа № 806/2455/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову в забезпеченні позову)

10 жовтня 2017 року Житомир Справа № 806/2455/17

Категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Капинос О.В.,

секретар судового засідання - Недашківська Н.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора Житомирської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації" ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Державного реєстратора Житомирської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації" ОСОБА_2 в якому просить визнати протиправним та скасувати дію при прийнятті ріішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36873154 від 01.09.2017 про державну реєстрацію права власності на приміщення, вбудоване приміщення, загальною площею 127,2 кв.м, яке розташоване за адресою: м.Житомир, бульвар Новий, буд.5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" .

В судовому засіданні представник позивача та позивач заявили клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії, пов"язані з державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень, щодо нерухомого майна: реєстраційний номер об"єкта: 01, приміщення , вбудоване приміщення, загальною площею 127,2 кв.м, яке розташоване за адресою: м.Житомир, бульвар Новий, буд.5 до вирішення справи по суті та набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

В обґрунтування клопотання вказав, що відповідач не мав права здійснювати реєстрацію права власності на спірне приміщення за ТОВ "Фінансова компанія" Позика", оскільки відповідно до договору іпотеки єдиними способом позасудового врегулювання спору за кредитним договором є укладення окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, який позивач з ТОВ "Фінансова компанія" Позика" не укладав. Крім того, відповідач не звернув увагу на наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про арешт майна та заборону його відчуження є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде знято. Вказує, що відчуження приміщення, з метою захисту прав власності, на яке подано вказаний позов, залежить виключно від волі ТОВ "Фінансова компанія "Позика" та може відбутися у будь-який час. З огляду на що у позивача є підстави вважати, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, як позивача, до ухвалення рішення у справі.

Суд, розглянувши клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову, заслухавши пояснення сторін, вважає, що воно задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.3 та 4 ст.117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується. Також адміністративний позов, може бути забезпечено шляхом заборони вчиняти певні дії.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.1 ст.117 КАС України.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Положення ст.117 КАС України передбачають, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони у тому числі із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Із наведеного вище вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливо лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Позивачем, доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення судового рішення у адміністративній справі, або, що виконання судового рішення без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим суду надано не було. Вагомих обставин щодо необхідності забезпечення позову, саме у такий спосіб, до ухвалення рішення у справі, не наведено.

Зокрема, в обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що відчуження спірного приміщення, що належить їй як власнику, залежить виключно від волі ТОВ "Фінансова компанія "Позика" та може відбутися у будь-який час. З огляду на це, у позивача є підстави вважати, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди її правам, як позивача, до ухвалення рішення у справі.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.09.2017, номер довідки: 96301006, на момент державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ТОВ "Фінансова компанія "Позика" в спеціальному розділі Державного реєстру містився актуальний запис про обтяження нерухомого майна, а саме, арешт нерухомого майна накладений Богунським районним судом м.Житомира на нежитлове приміщення, вбудоване приміщення (кафе), загальною площею 127,2 кв.м, яке розташоване за адресою: м.Житомир, бульвар Новий, буд.5 (номер засобу обтяження:21394311 від 12.07.2017).

Про даний факт також наголошується і позивачем у своєму клопотанні.

На даний час арешт не знятий. Протилежного суду не доведено.

З огляду на те, що в Єдиному державному реєстрі заборон міститься запис про арешт спірного майна та заборону його відчуження, який на даний час не знятий, суд не вбачає підстав для вжиття додатково заходів забезпечення позову бажаним позивачем шляхом.

Отже, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі.

Також суд звертає увагу на те, що вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами; застосований судом захід до забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається

Водночас, вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову в спосіб, який зазначений в клопотанні, судом враховуються інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням певних видів забезпечення позову.

Таким чином, розглянувши подане позивачем клопотання про вжиття заходів для забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов'язаності заходів до забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання позивача слід відмовити, оскільки воно не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Керуючись ст. 117,118,165 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративних судів,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст ухвали складено: 12 жовтня 2017 року.