Справа № 815/1796/17
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/1796/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача Кравця О.О.
судді -Домусчі С. Д.
судді - за участю секретаряКоваля М.П. Сторчака О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2017 р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕНЕТ" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ТЕНЕТ" звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області та після уточнень позовних вимог просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.03.2017р. №.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2017 року позов був задоволений.

Не погоджуючись зі вказаною постановою представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, та просив її скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що у період з 02.02.2017р. по 15.02.2017р. на підставі направлень від 30.01.2017року №118/14-09, №119/14-09, виданих ГУ ДФС в Одеській області, заступником начальника відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Вінніком С.Б., головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Гареник Л.М., згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, та наказу ГУ ДФС в Одеській області від 27.01.2017р. №103 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ НВП "ТЕНЕТ", проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ НВП "ТЕНЕТ" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період лютий 2015р. по взаємовідносинах з ТОВ "ЛАКИ ТРЕЙД", та ПП СВТО "СПЕЦПРОЕКТ".

За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області складено Акт №87/15-32-14-09/22485498 від 22.02.2017р. "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ НВП "ТЕНЕТ" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період лютий 2015р. по взаємовідносинах з ТОВ "ЛАКИ ТРЕЙД", та ПП СВТО "СПЕЦПРОЕКТ", у висновках якого було зазначено, що ТОВ НВП "ТЕНЕТ" занижено податок на додану вартість за період лютий 2015р., внаслідок чого порушено вимоги п.44.1 ст.44, п.п.198.1, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України.

В акті зазначено , що під час проведення перевірки фахівцями контролюючого органу детально вивчено дані Єдиного реєстру податкових накладних відносно кожного ланцюга взаємопов'язаних господарських операцій по постачанню телекомунікаційних послуг у лютому 2015року, згідно з якими встановлено наступну схему ланцюга від СГ_1 - АТЗТ "Темпо" до СГ_2 - TOB "Медітіріан ЛТД" до СГ_3 - TOB "Лаки Трейд" кінцевий покупець, якого перевірено - TOB НВП "Тенет".

Так, згідно даних ЄРПН та податкової звітності з ПДВ постачальників не встановлено факт придбання АТЗТ "Темпо" телекомунікаційних послуг, які в подальшому по ланцюгу постачання реалізувалися на користь TOB НВП "Тенет". Крім того, відповідно до даних інформаційної системи "Податковий блок" АТЗТ "Темпо" не є виробником зазначених послуг, у зв'язку з чим перевіркою встановлено неможливість постачання телекомунікаційних послуг АТЗТ "Темпо", з огляду на те, що дані послуги по ланцюгу постачання постачальників наступних ланок за даними ЄРПН не придбавалися.

До того ж, відповідно до податкової інформації ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька від 01.04.2015р. №202/05-66-15-01/20785813 АТЗТ "Темпо" не має основних фондів, не має трудових ресурсів, встановлена невідповідність придбаних та реалізованих товарів, робіт (послуг). Згідно з узагальненою податковою інформацією від 02.10.2015р. №8176/7/26-50-22-06, складеною ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві щодо TOB "Медітіріан ЛТД" з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період лютий-березень 2015року, вбачається відсутність у TOB "Медітіріан ЛТД" буд-яких основних фондів та виробничих потужностей, що ставить під сумнів можливість ведення фінансово-господарську діяльність на підприємстві. TOB "Медітіріан ЛТД" не маючи в штаті достатньої кількості працівників, основних та виробничих засобів.

Крім того, з урахуванням даних Єдиного реєстру податкових накладних, та податкової звітності з ПДВ фахівцями контролюючого органу під час проведення перевірки не вдалося встановити факт придбання TOB "БК "Промбуд-2014" та ПП СВТО "Спецпроект" використаних у ході монтажних робіт матеріалів, котрі в подальшому по ланцюгу постачання реалізувалися ТОВ НВП "ТЕНЕТ". Між тим, відповідно до даних інформаційної системи "Податковий блок" TOB "БК "Промбуд-2014" не є виробником монтажних робіт, оскільки на підприємстві відсутні трудові ресурси.

На підставі акту перевірки №87/15-32-14-09/22485498 від 22.02.2017р. Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області 10.03.2017р. за порушення вимог п.44.1 ст.44, п.п.198.1, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України було винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позо рвачу нараховано податкове зобов'язання з ПДВ у сумі 343859 грн. та штрафні санкції у сумі 171930 грн.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції та вважає, що для визначення права підприємства на податковий кредит по проведеним господарським операціям з постачальником необхідно встановити наявність в сукупності таких обов'язкових підстав: здійснення операції з придбання товарів та їх оплата ( п. 198.1, 198.2, п. 198.3 ст. 198, п.201.1 ст. 201 ПК України); наявність належним чином оформленої податкової накладної, виданої платником податку на додану вартість (п. 198.6 ст. 198 ПК України); придбання товарів (робіт, послуг) для використання в господарській діяльності платника податку - покупця, шляхом відображення їх в обліку та підтвердження відповідними документами ( п. 44.1. ст. 44, п. 198.3 ст. 198, п. 201.11 статті 201 ПК України, частини 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"), яки мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Пунктом 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 вересня 2014 року № 957 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 жовтня 2014 року за №1235/26012), передбачено, що податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена в цьому пункті, тобто якщо податкову накладну складено особою, яка не зареєстрована як платник податку у контролюючому органі і якій не присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Пунктом 7 Порядку ,податкова накладна є підставою для віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту отримувача (покупця), зареєстрованого як платник податку, за умови дотримання вимог щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та інших вимог, передбачених законодавством.

Крім того,згідно із висновком ВСУ ,обов'язковим для застосування в порядку ст.244-2 КАС України , викладеним Постанові від 3 листопада 2015 року № 21-1499а15 ,господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Згідно із висновком ВСУ, викладеним у Постановах від 27 жовтня 2015 року № 21-1555а15 та від 22 вересня 2015 року № 21-1526а15 ,обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку.

Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту за відсутності факту придбання товару.

Сама по собі наявність або відсутність окремих документів не може бути підставою для висновків про відсутність господарської операції та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства у зв'язку з його господарською діяльністю.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України господарська діяльність це діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результаті та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до п.п. 14.1.185 ст. 14 ПК України постачання послуг - операція, зокрема, з надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Згідно ст.1 Закону України, від 18.11.2003, № 1280-IV "Про телекомунікації" телекомунікаційна мережа доступу - частина телекомунікаційної мережі між пунктом закінчення телекомунікаційної мережі та найближчим вузлом (центром) комутації включно; телекомунікаційна послуга (послуга) - продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій;

Згідно ч.7 ст.24 Закону України № 1280-IV контроль за дотриманням умов застосування технічних засобів у телекомунікаційних мережах загального користування забезпечує національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації.

Згідно п.16 ч.1 ст.32 Закону України № 1280-IV споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій рахунків за надані телекомунікаційні послуги. За особистим зверненням споживача з урахуванням технічної можливості обладнання телекомунікаційної мережі нарахована до оплати сума за надані послуги повинна бути розшифрована тільки за той розрахунковий період, до якого споживач має претензії, із зазначенням номера абонента, якого викликав споживач, виду послуги, часу початку і закінчення кожного сеансу зв'язку, обсягу наданих послуг, суми коштів до сплати за кожний сеанс зв'язку. Телекомунікаційні послуги, які надаються знеособлено (анонімно), розшифровці не підлягають;

Згідно ч.1;3 ст.34 Закону України № 1280-IV оператори, провайдери телекомунікацій повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність відомостей щодо споживача, отриманих при укладенні договору, наданих телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо. Інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадках і в порядку, визначених законом. В інших випадках зазначена інформація може поширюватися лише за наявності письмової згоди споживача.

Відповідно до вимог ст.18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців " від 15.05.2003р. №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Статтею 104 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. №435-IV (із змінами і доповненнями) визначено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

До того ж, згідно ст.59 Господарського кодексу України від 16.01.2003р. №436-IV (із змінами і доповненнями) припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням владника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим кодексом, - за рішенням суду. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності.

Згідно частини 2 статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Судом першої інстанції було встановлено, що податковий кредит за лютий 2015 року позивач формував на підставі податкових накладних, виданих його контрагентом ТОВ "ЛАКИ ТРЕЙД".

При цьому позивачем (Замовник) було укладено з ТОВ "ЛАКИ ТРЕЙД" (Виконавець) договір від 1 червня 2014 року за № 12-12, відповідно до якого Виконавець надає обрані Замовником телекомунікаційні послугу/послуги доступу до мережі Інтернет, а останній - приймає та оплачує вартість наданих послуг на умовах цього Договору. Вартість обраних послуг здійснюється Замовником на умовах, вказаних у відповідному Додатку до Договору.

Додатком № 1 до названого вище Договору передбачено, що Виконавець надає Замовнику послуги доступу до мережі Інтернет, а саме:

- організація каналу передачі даних (із виділенням ІР-адреси) та підключення цього каналу до порту виконавця;

- забезпечення прийому/передачі інформації за допомогою організованого каналу передачі даних та технічна підтримка замовника.

Пунктом 1.6 Додатку № 1 до Договору визначено, що канал передачі даних - це канал, призначений для прийому та передачі інформації між комп'ютерним обладнанням замовника та мережею Інтернет, який організовується від точки підключення замовника до порта виконавця. Організований канал передачі даних не є об'єктом права власності замовника та існує протягом строку надання послуг.

Пунктом 2.2 Додатку визначені технічні характеристики каналу передачі даних, зокрема, швидкість прийому/передачі інформації по каналу передачі даних, обрана Замовником на момент укладення цього Додатку до Договору, становить до 10 Гб/сек..

Додатком № 2 до Договору від 1 червня 2014 року за № 12-12 визначено вид послуги (оплата за організацію каналу передачі даних та підключення його до порту Виконавця (плата за інсталяцію послуг)), а також встановлено ціну за відповідний вид послуги.

На виконання умов Договору №12-12 від 01.06.2014р., ТОВ"ЛАКИ ТРЕЙД" на користь Товариства позивача надавало послуги доступу до мережі Інтернет шляхом організації каналу передачі даних (із виділенням ІР - адреси) та підключення вказаного каналу до порту виконавця та забезпечення прийому/передачі інформації за допомогою організованого каналу передачі даних та технічну підтримку замовника, що є однією послугою, та не вимірюється в Гігабайтах.

Відповідно до п.3.3. вищезазначеного договору для визначення та обліку обсягів наданих послуг (які впливають на вартість послуг за відповідний період) використовуються показники технічних засобів Виконавця, тобто ТОВ "Лаки Трейд".

ТОВ НВП "ТЕНЕТ" зі свого боку контролювало облік за допомогою власних програмно-апаратних засобів, на їх підставі щомісяця відбувалася звірка з даними наданими ТОВ "Лаки Трейд" після чого був підписаний Акт визначення технічних показників від 28.02.2015 року, який підтверджує облік технічних показників.

Господарські операції спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків та були відображені в даних бухгалтерського обліку ,на підтвердження їх здійснення було надано : первинну документацію, а саме : договір від 1 червня 2014 року за № 12-12, Додатки до договору, акт наданих послуг , податкові накладні, що не спростовується висновками акта перевірки.

На спростування доводів апелянта про відсутність у акті наданих послуг від 28 лютого 2015 року № 293769 даних щодо обсягів інформації, а саме кількості Гігабайт, апеляційний суд зазначає, що відповідно до умов договору, ТОВ "ЛАКИ ТРЕЙД" не здійснює передачу інформації ТОВ "НВП "ТЕНЕТ", а забезпечує її передачу за допомогою каналу даних, яку позивач вже в подальшому передає своїм власним абонентам через наданий канал електрозв'язку.

10.10.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕНЕТ" (Замовник) та ПП СВТО "СПЕЦПРОЕКТ" (Підрядник) укладено Договір підряду №438 на виконання проектних і монтажних робіт, згідно з п.1 якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов'язання виконати наступні роботи в приміщенні серверної ТОВ НВП "ТЕНЕТ", розташованому за адресою: м.Одеса, вул.В.Арнаутська,2а: розробка та експертиза в ГУ ДСНС України в Одеській області робочого проекту системи газового пожежогасіння; монтажні, ? роботи і здача в експлуатацію системи газового пожежогасіння.

30.01.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕНЕТ" (Замовник) та ПП СВТО "СПЕЦПРОЕКТ" (Підрядник) укладено Додаткову угоду №1 до Договору підряду №438 від 10.10.2014р. на виконання проектних, монтажних і пусконалагоджувальних робіт системи газового пожежогасіння, згідно з якою Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов'язання виконати наступні додаткові роботи: постачання додаткових матеріалів до системи газового пожежогасіння і пожежної сигналізації в приміщенні ЦОД ТОВ НВП "ТЕНЕТ", розташованого за адресою: м.Одеса, вул.В.Арнаутська,2а; монтаж системи пожежної сигналізації в приміщенні АТС за адресою: м.Одеса, вул.В.Арнаутська,2а; проектні та монтажні роботи системи порошкового пожежогасіння і пожежної сигналізації в приміщеннях 2-х дизель-генераторних за адресою: м.Одеса, вул.В.Арнаутська,2а; проектні і монтажні роботи системи видалення газів, що використовуються в установці газового пожежогасіння в приміщенні ЦОД за адресою: м.Одеса, вул.В.Арнаутська,2а.

Господарські операції спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, та були відображені в даних бухгалтерського обліку ,на підтвердження їх здійснення було надано : первинну документацію, а саме : Договір підряду №438 від 10.10.2014р. та Додаткову угоду №1 до вказаного договору , акти форми КБ -2 в,довідки форми КБ-3 ,акти приймання виконаних будівельних робіт,видаткові ,довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, податкові накладні.

Вказані первинні документи ,складені з дотриманням законодавчих вимог, а тому відповідають визначенню, наведеному у Законі України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ліцензією Державного департаменту пожежної безпеки МНС України серії АГ №595355 від 21.07.2011р., з необмеженим строком дії, відповідно до якої Приватне підприємство спеціалізоване виробничо-технічне об'єднання "Спецпроект" має право на виконання робіт з проектування, монтажу, технічного обслуговування засобів протипожежного захисту та систем опалення, оцінки протипожежного стану об'єктів, Листом від 29.05.2017р. №08/05/17, за підписом директора підприємства ОСОБА_7, у якому зазначено, що роботи за договором підряду від 10.10.2014р. №438 виконано у повному обсязі, та повідомлено, що наявних у розпорядженні ПП СВТО "Спецпроект" трудових ресурсів достатньо для виконання робіт за договором підряду, у виконання робіт також брало участь керівництво компанії, та залучались субпідрядники, Робочім проектом системи протипожежного захисту на об'єкті: центр обробки даних ТОВ НВП "ТЕНЕТ", за адресою: м.Одеса, вул.Велика Арнаутська,2а, №438-2014-СПЗ, розробленого ПП СВТО "Спецпроект", який відповідно до Листа від 21.01.2015р. №03/387/10, Головне управління ДСНС України в Одеській області вважає можливим до застосування на зазначеному об'єкті, Актом прийняття адресної системи автоматичної пожежної сигналізації, пожежогасіння та оповіщення людей про пожежу до експлуатації №000119 від 18.05.2015р.

Отже, судом першої інстанції було обґрунтовано встановлено, що на час укладання та виконання господарських зобов'язань контрагенти були належним чином зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності та мали свідоцтва платників податків ,що підтверджено посвідченими копіями свідоцтв платників ПДВ та витягами з ЄДР ,та встановлена реальність господарських операції щодо отримання позивачем від його контрагентів , а також про добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті.

Відповідно до п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку. Згідно п.5.1. Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість , затвердженого Наказом Мінфіну від 07.11.2011, № 1394 реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу

Крім того, на момент розгляду судами 1-ої та апеляційної інстанцій вказаної адміністративної справи відсутні будь-які відомості щодо наявності вироку суду , який набув законної сили, та встановлював факт фіктивності створення жодного з контрагентів позивача

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції,що ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ТЕНЕТ" виконано вимоги п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що дає право позивачу на включення суми ПДВ по цим накладним до податкового кредиту.

Відповідно до п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК України (в редакції, діючої на момент прийняття рішення податковим органом), основним принципом податкового законодавства є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу

Відповідно до п.56.21 ст.56ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно п. 23 Рішення ЄСПЛ по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії» (заява №6689/03); у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Однак це не мало б прямого впливу на оподаткування організації-заявника

Згідно п. 53 Рішення ЄСПЛ по справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03); при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом»; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими

Згідно п. 110 Рішення ЄСПЛ по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (заява №36985/97); адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав для призначення податкових штрафів має саме податкове управління»

Згідно п. 38 Рішення ЄСПЛ по справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02); у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Згідно п. 71 Рішення ЄСПЛ по справі «Булвес» АД проти Болгарії» (заява №3991/03); компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Згідно п. 57. Рішення ЄСПЛ по справі «Щокін проти України»

(Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14 жовтня 2010 року Суд не може не помітити вимогу підпункту 4.4.1 пункту 4.4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року( норма ідентична нормам , що містяться у п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 та п.56.21 ст.56ПК ПК України ), який передбачав, що в разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків платників податків національні органи були зобов'язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків. Однак у справі, що розглядається, органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати прибуткового податку.

Апеляційний суд,із врахуванням Практики Європейського Суду з прав людини вимог п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 , пп.14.1.181.ст.14 , ст.138,139, 198,200,201 ПК України, правових позицій Верховного Суду України, погоджується із висновком суду 1-ої інстанції ,що податкове повідомлення-рішення від 10.03.2017р. №. є протиправним, та підлягає скасуванню, оскільки позивач виконав вимоги приписів Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо документального оформлення операцій та податкового обліку та на підтвердження правомірності формування податкового зобов'язання надав документи, господарські операції для визначення податкового кредиту були фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, відсутні факти порушень дотриманням умов застосування технічних засобів у телекомунікаційних мережах загального користування , встановлені національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, відсутні особисті звернення споживачів щодо розшифровки наданих послуг за розрахунковий період, відсутні письмові згоди споживачів на поширення інформації про телекомунікаційні послуги, що вони отримали ,а виявлені за результатами перевірки порушення з боку контрагентів позивача є припущеннями та не є доказом нереальності господарської діяльності,.

Крім того позивач не несе відповідальності за облікову політику контрагентів, через те що, закон не ставить у залежність сплату податків, ведення податкового та бухгалтерського обліку, складання звітності контрагентами позивача із правом на одержання податкового кредиту безпосередньо покупцем послуги .

Висновки відповідача, викладені у акті перевірки щодо відсутності фактів реального здійснення господарських операцій, здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕНЕТ", та його контрагентами узгоджених дій, спрямованих на створення штучних умов для отримання незаконної податкової вигоди, а також не надано жодного доказу на підтвердження того, що зміст укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕНЕТ", та його контрагентами - ТОВ "ЛАКИ ТРЕЙД", та ПП СВТО "СПЕЦПРОЕКТ" правочинів, не відповідає дійсним намірам сторін, і що такі наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за наслідками відповідних фінансово-господарських операцій - не доведено належними та допустимими доказами є помилковими та обґрунтованими припущеннями стосовно заниження податкового зобов'язання, укладені між позивачем та його контрагентами договори не віднесено законом до нікчемних, а судові рішення, із врахуванням вимог ст. 204 ЦК України, про визнання їх недійсними відсутні , а фактичне звинувачення у створенні фіктивного підприємства, що є злочином, відповідальність за який встановлена ст.205 КК України, та факт скоєння якого в порядку ст.72 КАС України може бути підтверджений тільки вироком суду, який набув законної сили, а ні актом перевірки податкового органу чи на підставі пояснень осіб, допитаних по кримінальній справі ,а надані позивачем докази свідчать про здійснення реальних господарських операцій.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, постановлене рішення суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідає чинному законодавству.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні апелянтом фактичних обставин і норм матеріального права.

Згідно з ч.2 ст.200 КАС України (в редакції на момент вчинення процесуальної дії) не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Таким чином , апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування чи зміни постанови суду 1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2017року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення ,та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

суддя-доповідач Кравець О.О.

Суддя Домусчі С.Д.

Суддя Коваль М.П.