Справа № 815/6304/16
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6304/16

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., А.В. Бойка

за участю секретаря : Осавуляк О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2017 року по справі за позовом Державної податкової інспекції в Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року Державна податкова інспекція в Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (надалі - ДПІ в Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області) звернулась до суду щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості перед бюджетом у сумі 368 643,15 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1, має податкових борг у сумі 368 643,15 грн. по податку на доходи фізичних осіб, який виник у зв'язку з несплатою грошових зобов'язань, донарахованих по податковому повідомленню-рішенню № від 26 липня 2016 року.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 21 червня 2017 року прийнято постанову про задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в податкового органу були наявні визначені законодавством підстави для нарахування платнику заборгованості та її стягнення у судовому порядку.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невірне встановлення фактичних обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що висновок суду про стягнення заборгованості з відповідача суперечить загальним засадам адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 09 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та громадянином ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 в сумі 170 000 тисяч доларів США, що дорівнює еквіваленту 858 850,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору (а.с. 138-142).

17 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та громадянином України ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту № 0, якою змінено схему погашення кредиту (а.с. 148-149).

28 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", яке згідно Договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. 08 грудня 2011 року за реєстровим № 2949 прийняло від ПАТ "УКРСИББАНК" право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 09 липня 2007 року, та громадянином України ОСОБА_1 укладено додатковий договір №2 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09 липня 2007 року, який скріплений підписами сторін (а.с. 167-168).

29 липня 2015 року Державною податковою інспекцією в Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на адресу ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, АДРЕСА_1, направлено лист №12831/5/17-02 у якому повідомлено, що згідно проведеного аналізу ним не задекларовані сума доходу у вигляді додаткового блага, а також податок на доходи фізичних осіб за 2014 рік, керуючись підпунктом 48.18.4 п. 49.18 ст. 49 необхідно було подати у строк до 1 травня податкову декларацію про доходи фізичних осіб та керуючись пунктом 179.7 статті 179 необхідно було сплатити податок на доходи фізичних осіб та звернули увагу, що несвоєчасне подання податкової декларації згідно пункту 120.1 статті 120 тягнуть за собою накладення штрафу, також несвоєчасна сплата суми грошового зобов'язання згідно пункту 126.1 статті 126 тягнуть за собою накладення штрафу, який отримано відповідачем 21.01.2016 року, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 114, 163-164).

06 листопада 2015 року Державною податковою інспекцією в Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до АТ "Дельта Банк" направлено запит № 21469/2/13/17-02 з проханням надати розгорнуту інформацію та підтверджуючі документи про отримання у вигляді додаткового блага у 2014 році по громадянину ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) (а.с. 115).

31 грудня 2015 року до Державної податкової інспекції в Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області надійшов лист ПАТ "Дельта Банк" №3923 від 28 грудня 2014 року де вказано, що публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" в першому кварталі 2014 року було анульовано особі ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) частину кредитної заборгованості у розмірі 1 326 592,53 грн. та відповідно відображено в податковому розрахунку №1ДФ та зазначено, що ним виконано вимоги п. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України в повному обсязі (а.с. 166).

30 травня 2016 року Державною податковою інспекцією в Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області винесено наказ №268-п про проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, з питань перевірки своєчасності подання звітності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року (а.с. 155).

Копія наказу про проведення перевірки разом із повідомленням від 30 травня 2016 року № 90/13101 про те, що з 07 червня 2016 року за адресою: Державна податкова інспекція в Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, м. Одеса, пр.. Академіка Глушка, буд. 17/2, каб. 116 буде проведено документальну позапланову перевірку фізичної особи ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, були направлені на адресу відповідача засобами поштового зв'язку та вручено 02.06.2016 року, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.156-157).

10 червня 2016 року за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, щодо своєчасності подання звітності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року складено акт № 1782/13-01/300552174/33, яким встановлені порушення пп. "д" п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п.п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України гр.. ОСОБА_1 податок на доходи фізичних осіб у розмірі 225 227,13 грн. не сплачено та порушення п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.2 ст. 179 Податкового кодексу України податкова декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік гр.. ОСОБА_1 не надано до ДПІ у Київському районі м. Одеси (а.с. 13-21).

Крім того, 10 червня 2016 року ревізорами-інспекторами ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області складено акт №15/1301 про неявку особи для підписання та ознайомлення з актом перевірки ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 (а.с. 160).

10 червня 2016 року примірник акту перевірки № 1782/13-01/300552174/33 був направлений засобами поштового зв'язку на адресу ОСОБА_1 з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, проте був повернутий до податкової інспекції з відміткою " за закінченням терміну зберігання " (а.с. 23-24, 161-162).

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 26 липня 2016 року № , яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за податковим зобов'язанням на суму 225 277,13 грн. та за штрафними санкціями на суму 56 489,28 грн., яке 26 липня 2016 року направлено засобами поштового зв'язку на адресу ОСОБА_1 з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, проте повернулось до податкового органу з відміткою " за закінченням терміну зберігання " (а.с. 11-12, 158-159).

Відповідно до п. 58.3. ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадови осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, акт перевірки № 1782/13-01/300552174/33 від 10 червня 2016 року та податкове повідомлення-рішення № від 26 липня 2016 року вважаються врученими ОСОБА_1.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що в добровільному порядку відповідачем заборгованість не сплачена та у встановленому законом порядку податкове повідомлення-рішення № від 26 липня 2016 року не оскаржено, а тому, визначена в ньому сума грошового зобов'язання є узгодженою.

З метою погашення заборгованості, на адресу ОСОБА_1 надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 12.09.2016 року № 1491-17, з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, яка була повернута до Державної податкової інспекції в Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області з відміткою " за закінченням терміну зберігання " (а.с. 25,161-162).

Відповідно до п.п. 16.1.3., 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1., 36.5 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За змістом п.п.14.1.175, п. 14.1, ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пп. 164.1 ст. 164 ПКУ базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Так, п. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

З огляду на вимоги наведених норм, вбачається, що обов'язок щодо самостійної сплати податку на доходи фізичних осіб внаслідок анулювання кредитором суми боргу виникає у платника податку за наявності таких умов: отримання платником податку доходу у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; надіслання (вручення) платнику податку кредитором повідомлення про анулювання боргу або укладення з платником відповідного договору; включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду.

Матеріали справи свідчать, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" існували договірні (кредитні) правовідносини на підставі Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09 липня 2007 року, що підтверджується наданими до суду копіями договору та додатковими угодами (а.с. 138-149, 167-168).

Пунктами 2, 3 додаткового договору №2 від 28 січня 2014 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09 липня 2007 року визначено, що сторони домовились здійснити прощення (анулювання) боргу за Договором на суму в розмірі 1 326 592,53 грн. у відповідності до ст. 605 Цивільного кодексу України; сторони домовились, що пункт 3 цього договору починає застосовуватися з моменту здійснення Позичальником погашення заборгованості за Договором в розмірі суми не менше ніж 105 000,00 доларів США на рахунок НОМЕР_3, відкритий в АТ "Дельта Банк".

Матеріали справи містять копію квитанції № 6968839 від 28 січня 2014 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 вніс кошти в сумі 105 000,00 доларів США на рахунок НОМЕР_3 АТ "Дельта Банк", призначення платежу - погашення споживчого кредиту зг. кр. договору № 0 від 09 липня 2007 року (а.с. 154).

Таким чином, при внесенні коштів в сумі 105 000,00 доларів США на відповідний рахунок АТ "Дельта Банк", почав діяти пункт 3 додаткового договору №2 від 28 січня 2014 року та відбулось здійснення прощення (анулювання) боргу.

Крім того, пунктом 4 додаткового договору №2 від 28 січня 2014 року визначено, що підписанням даного договору позичальник стверджує, що він повідомлений про те, що згідно пп. "д" п. 164.2 п. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України позичальник зобов'язаний самостійно сплатити податок з доходів, сума яких складає анульовану кредитором суму боргу в розмірі 1 326 592,53 грн. та відобразити їх у своїй річній податковій декларації.

Пунктом 10 цього ж додаткового договору встановлено, що цей додатковий договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами/уповноваженими представниками обох сторін.

З наявного в матеріалах справи копії додаткового договору №2 від 28 січня 2014 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09 липня 2007 року, вбачається ,що даний договір скріплений підписами сторін, крім того, міститься відмітка, що ОСОБА_1 отримав оригінал примірника 28.01.2014 року (а.с. 167-168).

Отже, ОСОБА_1 був повідомлений про анулювання (прощення) боргу та про те, що він має зобов'язання щодо сплати податку з доходів фізичних осіб та повинен подати та відобразити вказану суму у річній податковій декларації.

Згідно з п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15% оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 зазначеної статті), у тому числі, але не виключно, у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри. Якщо база оподаткування, визначена з урахуванням норм п. 164.6 ст. 164 цього Кодексу щодо вищезазначених доходів, у календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17%.

Відповідно до пп. 179.1, 179.2 ст. 179 ПК України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Відповідно до цього розділу обов'язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи: від податкових агентів, які згідно з цим розділом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу; виключно від одного податкового агента незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу, крім випадків, прямо передбачених цим розділом; від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу; у вигляді об'єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу; зазначені у пунктах 167.2 - 167.4 статті 167 цього Кодексу, крім випадків, коли декларування таких доходів прямо передбачено відповідними нормами цього розділу; зазначені у підпункті "є" пункту 176.1 статті 176 цього Кодексу від двох і більше податкових агентів, і при цьому загальна річна сума оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) такими податковими агентами не перевищує ста двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Проте, відповідач, ОСОБА_1, всупереч приписам Податкового кодексу України не виконав вимоги законодавства, не подав річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) за 2014 рік та не сплатив податок з доходів фізичних осіб до Державної податкової інспекції в Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПКУ після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно довідки про податкову заборгованість станом на 21 червня 2017 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 368 643,15 грн., з них 225 277,13 грн. основний платіж, 56 489,28 грн. штрафні санкції та 86 876,74 грн. залишок несплаченої пені (а.с. 178).

Даних щодо оплати податкової заборгованості в розмірі 368 643,15 грн. на дату розгляду справи у суді апеляційної інстанції не надано. Також в апеляційній скарзі відповідачем не спростовано наявність податкового боргу.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції в Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 368 643,15 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2017 року по справі за позовом Державної податкової інспекції в Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.В. Бойко