Справа № 175/234/15-а (2-а/175/2/15)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"11" жовтня 2017 р.справа №175/234/15-а

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам КАС України апеляційну скаргу Комунального підприємства "Спорт-Інвест" Дніпропетровської міської ради

на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 р. у справі № 175/234/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпропетровської районної державної адміністрації,

треті особи - Державне підприємство "Дніпропетровська державна сільськогосподарська машинно-технологічна станція", Комунальне підприємство "Спорт-Інвест" Дніпропетровської міської ради, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, Управління Держземагентства Дніпропетровського району Дніпропетровської області,

про визнання незаконними та скасування розпоряджень, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року апеляційну скаргу заявника залишено без руху і надано час упродовж тридцяти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме запропоновано вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

До суду апеляційної інстанції повернулося поштове повідомлення про отримання заявником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 08 вересня 2017 року.

05.10.2017 року на виконання ухвали суду від 16.08.2017 року до апеляційного суду надійшла заява КП "Спорт-Інвест" ДМР, в якій заявник просить визнати поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження та поновити цей строк. В обґрунтування заяви заявник посилається, зокрема, на те, що представник КП "Спорт-Інвест" був відсутній у судовому засіданні 20 лютого 2015 року під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року.

Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області були порушені норми процесуального права щодо направлення КП "Спорт-Інвест" належним чином оформленої копії вказаної постанови, оскільки рекомендоване повідомлення про вручення поштового

відправлення щодо отримання представником КП "Спорт-Інвест" копії оскарженої постанови від 20 лютого 2015 року у матеріалах справи відсутні. Також, у справі відсутній поштовий конверт, який повинен був повернутись на адресу суду у випадку направлення судом копії рішення поштою та не вручення її апелянту.

Положення ч.2 ст.186 КАС України повязують початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови щодо особи, яка не була присутня під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови адміністративного суду, саме з днем отримання копії постанови. Зважаючи на положення ч.3 ст.167 КАС України, допустимим доказом факту отримання заявником судового рішення суду першої інстанції є повідомлення про вручення рекомендованого листа чи особиста розписка. Таким чином, витребування від заявника інших доказів про час отримання ним рішення, що оскаржується, є порушенням ч.4 ст.70 КАС України, відповідно до якої обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору, а також безпідставним покладанням на сторону обовязків, які не передбачені КАС України.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи поштового повідомлення про вручення КП "Спорт-Інвест" належним чином оформленої копії постанови суду від 20 лютого 2015 року або конверту, що у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, не можна вважати, що 10 денний строк на апеляційне оскарження, передбачений ч.2 ст.186 КАС України, почав відраховуватись та був пропущений КП "Спорт-Інвест".

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що фотокопію постанови суду від 20 лютого 2015 року було отримано представником КП "Спорт-Інвест" 07.10.2016 року під час ознайомлення з матеріалами справи, тому заявником без поважних причин було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду, не узгоджується з положеннями п.6.8.7, 6.8.8, 6.8.9 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, якими визначено порядок оформлення та направлення копії судового рішення, яка має бути прошнурована нитками, скріплена підписами відповідальної особи апарату суду і печаткою суду.

Пункт перший ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Стаття 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ зазначені гарантії, закріплені в статті 6 Конвенції, є застосовними до провадження у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення від 28.03.2006р. у справі "Мельник проти України").

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_2 проти України", заява N8371/02, п.27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Тому, на думку заявника, з вини суду першої інстанції КП "Спорт-Інвест" не отримав належним чином оформлену копію повного тексту оскаржуваного судового рішення, у зв'язку чим він був позбавлений права подання у встановлений законом строк апеляційної скарги та її мотивування.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржену постанову ухвалено без участі представника заявника 20.02.2015 року. Апеляційну скаргу надіслано до суду першої інстанції 04.08.2017 року.

В матеріалах справи дійсно відсутні докази отримання заявником копії постанови суду від 20.02.2015 року. Проте, про подання позову ОСОБА_1 у справі №175/234/15-а заявника було повідомлено до початку розгляду справи, про що свідчить заява директора КП "Спорт-Інвест" ДМР про розгляд справи за відсутності представника.

06.07.2016 року та 07.10.2016 року представник заявника ОСОБА_3 ознайомлювався з матеріалами справи та зробив її фотокопії. Крім того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/ Review/42969438) повний текст постанови суду від 20.02.2015 року у справі №175/234/15-а було оприлюднено 12.03.2015 року.

За змістом процесуального закону поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так, в рішенні по справі "Устименко проти України" (Заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини, зокрема, вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Відповідно до ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, мають право: знайомитися з матеріалами справи; робити із матеріалів справи виписки, знімати копії з матеріалів справи, одержувати копії судових рішень (п.п.2, 9 ч.3 ст.49 КАС України).

Доводи заявника, наведені в обґрунтування заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, не спростовують наявні в матеріалах справи відомості про те, що заявник фактично ознайомився зі змістом оскарженого рішення 06.07.2016 року, тобто мав об'єктивну можливість оскаржити його в апеляційному порядку у передбачений ч.2 ст.186 КАС України строк та скористатися своїм правом на отримання копії цього рішення. Поновлення строку апеляційного оскарження в цьому випадку, на думку суду, є порушенням принципу остаточності судового рішення.

Доводи заявника щодо початку відліку строку апеляційного оскарження колегія суддів не приймає до уваги, оскільки виходячи із системного аналізу наведених у КАС України положень та лексичного значення словосполучень "проголошення", "ухвалення", "оголошення" судового рішення, моментом відліку строку на оскарження постанови суду першої інстанції є день доведення до заявника змісту судового рішення, на підставі чого заявник може належним чином обґрунтувати свої вимоги у разі апеляційного оскарження судового рішення.

Отже, поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови від 20.02.2015 року заявник не навів.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.189 КАС України якщо заяву не буде подано в зазначений строк або підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Приймаючи до уваги, що заявник у наданий строк не навів поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, слід відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі №175/234/15-а за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Спорт-Інвест" Дніпропетровської міської ради на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року.

Керуючись ст.189 КАС України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі № 175/234/15-а за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Спорт-Інвест" Дніпропетровської міської ради на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Суддя О.М. Панченко