Справа № 0370/2280/12
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року м. Київ К/800/38788/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (ОДПІ)

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08.08.2012

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014

у справі № 2а/0370/2280/12 Волинського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Ніколь»

до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08.08.2012, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Луцької ОДПІ № 1 від 28.04.2012.

У касаційній скарзі ОДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для збільшення у податковому обліку ТОВ «Ніколь»(далі- Товариство) суми грошового зобов`язання із податку на прибуток приватних підприємств згідно з податковим повідомленням-рішенням, з приводу правомірності якого виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 17.04.2012 № 732/22-1/20148124 «Про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ніколь» (код 20148124) з питань правомірності формування валових витрат за І квартал 2011 та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування по податку на прибуток підприємств за 2011 рік по фінансово-господарських операціях з ТОВ «Цайпер Україна» (), ТОВ «Розетка УА» () та ПП «МКМ-Сервіс» ()». Згідно з цими висновками Товариством порушені норми підпункту 134.1.1 пункту 134 ст.134, пункт 135.2 ст. 135, пункт 138.8 ст. 138, підпункт 139.1.9 пункту 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (ПК): занижено податок на прибуток за І квартал 2011 року на загальну суму 390950,00 грн. за наслідками операції із придбання товару (ноутбук) у ТОВ «Розетка УА», послуг у ПП «МКМ-Сервіс» та ТОВ «Цайпер України» (послуги з навантаження матеріалів, розвантажування, демонтажу та монтажу конструкцій, встановлення обладнання, нанесення антикорозійного покриття на метал), які не мали реального характеру.

У результаті цих порушень, як вказано в акті перевірки, позивачем занижено податок на прибуток за І квартал 2011 року на 390950,00 грн.

Такий висновок податковим органом зроблено з урахуванням актів перевірок вказаних суб'єктів господарювання, в яких зазначено, зокрема: відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту у ТОВ «Розетка УА»; відсутність у ПП «МКМ-Сервіс» та ТОВ «Цайпер Україна» адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по укладеним угодам та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань.

За наслідками перевірки ОДПІ стосовно позивача прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.04.2012 № про збільшення суми податку на прибуток підприємств на 390950,00 грн. (як основного платежу) та 1,00 грн. (як штрафних (фінансових) санкцій).

Відповідно до пункту 5.1 ст.5 Закону № 334/94-ВР (втратив чинність з 1 квітня 2011 року, за винятком деяких положень, у зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат, згідно з підпунктом 5.2.1 цієї статті, включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 цієї ж статті визначено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

При цьому законодавцем презумується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

За змістом наведених норм право платника податків на збільшення витрат обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 ПК) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Суди попередніх інстанцій на підставі оцінки доказів, приєднаних до справи, а саме: належно завірених копій податкових накладних, видаткових накладних, платіжних доручень, актів приймання-передачі виконаних робіт - за відсутності з боку контролюючого органу доказів, які б беззаперечно спростовували достовірність наданих позивачем документів операцій з поставки від ТОВ «Розетка УА», ПП «МКМ-Сервіс», ТОВ «Цайпер Україна» товару та послуг, доказів подальшого використання цих послуг у власній господарській діяльності, - зробили юридично правильний висновок про недоведеність з боку ОДПІ на виконання процесуального обов'язку, встановленого нормою частини другої ст. 71 КАС України, правомірності зменшення у податковому обліку позивача витрат. Оцінка доказів судами зроблена з дотриманням норм ст. 86 КАС України.

Доводи, наведені ОДПІ у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Частиною 2 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги

Відповідно до статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08.08.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписВ.П. Юрченко