Справа № 350/459/17
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9705/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,
суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.
секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зарахування строку проходження військової служби в районах Крайньої Півночі для пільгового обчислення пенсії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зарахування строку проходження військової служби в районах Крайньої Півночі для пільгового обчислення пенсії.
В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №4/277/7 від 05.06.2013 року, проходив військову службу кадровим офіцером у званні старшого лейтенанта в 22 окремому дорожньому батальйоні флотського екіпажу Північного Флоту та в 104 окремому караульному батальйоні берегової охорони Північного Флоту СРСР в період з 1954 по 1960 роки у віддаленій місцевості СРСР, у яких служба осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової та строкової служби, зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтори місяці. Проте відповідач у перерахунку пенсії відмовив.
Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2017 року в справі №350/459/17 адміністративний позов було задоволено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Калуським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2017 року в справі №350/459/17 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне встановлення обставин справи.
Сторони по справі в судове засідання не з`явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Калуському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 17.01.1993 року, отримує пенсію за віком, призначену на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка з 01.01.2004 року була перерахована згідно норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
27 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням пільгового обчислення періоду його військової служби в частинах Крайньої Півночі.
Листом №37/Л15 Управління пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області від 07.03.2017 року відмовило позивачу ОСОБА_1 у перерахунку пенсії пославшись на відсутність для цього підстав.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон № 1058-IV) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 р.
Частиною першою ст. 52 Закону СРСР від 14 липня 1956 р. «Про державні пенсії» визначено, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу надстрокової служби і прирівняних до них осіб, а також пенсійне забезпечення їх сімей, здійснюється в порядку і розмірах, встановлених Радою Міністрів СРСР.
Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 р. № 590 (далі Постанова № 590), указами Президії Верховної Ради СРСР від 1 серпня 1945 р. «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10 лютого 1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», від 26 вересня 1967 р. «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 р. № 530/П-28.
Пунктом 6 Постанови № 590 передбачалося, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.
Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1982 року № 986 з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР «Про державні пенсії» затверджено Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей (далі Положення), відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби, можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій, пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР «Про державні пенсії».
Пунктом 55 цього ж Положення встановлено, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з 1 березня 1960 р. при обрахуванні стажу для призначення пенсії за віком один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зараховується за один рік і шість місяців роботи працівникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з місцевостей країни, при умові укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах на строк п`ять років (три роки), а на островах Північного Льодовитого океану - на два роки.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 р. № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.
Однією з соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.
Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою № 393, прийнятою відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(далі - Закон № 2262-ХІІ).
Згідно з цим порядком до вислуги років зараховується дійсна військова служба у Радянській Армії, яка відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалась до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, і її обчислення (у тому числі на пільгових умовах) має здійснюватися у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо постановою не передбачено більш пільгових умов (абзац дев`ятий пункту 1 постанови № 393).
Вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до введення в дію Закону № 2262-ХІІ, перегляду не підлягає (пункт 5 постанови № 393).
Таким чином, як законодавство колишнього СРСР до 1 січня 1991 р., так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали і передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР.
Аналогічні висновки були викладені Верховним судом України у постановах від 9 грудня 2014 р. (справа № 21-406а14) та від 23 червня 2015 р. (справа № 21-1000а15).
Як видно з архівної довідки № 4955 виданої центральним військово-морським архівом Міністерства оборони Російської Федерації від 21 січня 2009 року, ОСОБА_1 проходив військову службу з 10 листопада 1954 року по 17 січня 1956 року на посаді командира взводу 22 Окремого Дорожнього батальйону, з 18 січня 1956 року по 06 січня 1957 року - на посаді командира взводу флотського екіпажу СФ, з 07 січня 1957 року по 28 березня 1960 року - на посаді командира взводу 104 Окремого Караульного батальйону Берегової оборони СФ у віддаленій місцевості Мурманської області (м. Североморськ, м. Полярниий).
Період служби позивача з 10 листопада 1954 року по 28 березня 1960 року в Мурманській області Російської Федерації також підтверджується довідкою виданої Центральним архівом Міністерства оборони Російської Федерації (Архів військово-морського флоту) від 11 листопада 2016 року № 13133 та довідкою Рожнятівського районного військового комісаріату від 09.04.1993 № 114 року.
Враховуючи надані докази, у суду апеляційної інстанції немає підстав сумніватись у проходженні військової служби позивачем в районах Крайньої Півночі.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ч. 3 ст. 160 ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1.ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2017 року в справі №350/459/17 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І. О. Яворський
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос

Повний текст виготовлено 13.10.2017 року