Справа № 813/1409/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8164/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Попка Я.С.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мізол-Захід» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі за його позовом до Городоцької районної державної адміністрації Львівської області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

6 квітня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мізол-Захід» (далі ТОВ «Мізол-Захід») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило скасувати рішення Городоцької районної державної адміністрації Львівської області (далі РДА) від 13 листопада 2015 року № 02-17/2932 у формі ОСОБА_3 збитків, завданих Бучалівській сільській раді ТОВ «Мізол - Захід» та ОСОБА_4 внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів до Акту комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам на території Городоцького району від 16 червня 2015 року станом на листопад 2015 року (далі ОСОБА_3).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 813/1409/17 у задоволенні позову було відмовлено.

У апеляційній скарзі ТОВ «Мізол-Захід» просить зазначену постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 складений із порушенням норм чинного законодавства. Суд першої інстанції цієї обставини не дослідив, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення без всебічного зясування всіх обставин у цій справі.

Представник апелянта у ході апеляційного розгляду підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Представник відповідача на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «Мізол-Захід», суд першої інстанції виходив із того, що оскільки оскаржуваний ОСОБА_3 жодних юридичних наслідків для позивача не несе, а в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача, то у задоволенні позову про скасування такого рішення слід відмовити.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Пунктом «д» ст. 156 Земельного кодексу України (далі ЗК) передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 цього ж Кодексу відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Частиною 3 ст. 157 ЗК передбачено, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (далі Порядок), власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад (п. 2 Порядку).

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Як встановлено судом першої інстанції, 13 листопада 2015 року РДА прийнято рішення № 02-17/2932 у формі ОСОБА_3, яке оспорюється ТОВ «Мізол-Захід» у рамках даної адміністративної справи.

При цьому апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що реальний розмір можливих збитків власникам землі і землекористувачам, обґрунтованість визначення їх розміру та наявність правових підстав для стягнення таких з винних осіб підлягають зясуванню судом під час розгляду відповідного позову про їх стягнення. Оспорюваний ТОВ «Мізо-Захід» у даному провадженні ОСОБА_3 може бути лише одним із доказів на обґрунтування такого позову. Затвердження РДА оспорюваного ОСОБА_3, саме по собі, не створює для позивача жодних обовязків та не зачіпає його прав.

Завданням адміністративного судочинства згідно з ч. 1 ст. 2 КАС є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке зявляється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Додатково апеляційний суд звертає увагу на те, що у ході апеляційного розгляду представником ТОВ «Мізол-Захід» було підтверджено, що на даний час у порядку господарського судочинства розглядається спір за позовом прокурора в інтересах держави в особі РДА про стягнення з позивача збитків внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржуваний позивачем ОСОБА_3 не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст. 17 КАС України та не тягне за собою виникнення, зміну або припинення прав та обов'язків позивача. Тому відсутність у ТОВ «Мізол-Захід» прав чи обов'язків у зв'язку із затвердженням ОСОБА_3 не породжує для нього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а отже апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мізол-Захід» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 813/1409/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

ОСОБА_5

Ухвала у повному обсязі складена 12 жовтня 2017 року.