Справа № 351/1716/17
Суддя: Калиновський М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/1716/17
Номер провадження №2-а/351/56/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Калиновського М.М.,

секретар - Равлюк М.І.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 БУПП ДПП у м.Хмельницький лейтенанта поліції Закорчевного А.О. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 14 серпня 2017 року о 05год.05хв. поліцейським УПП у м. Хмельницький ДПП лейтенантом поліції Закорчевним О.А. було винесено постанову АР №918846 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., згідно якої ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «Citroen Xsara» номерний знак НОМЕР_1, здійснив обгін ТЗ, що рухався в попутному напрямку на перехресті.

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відповідач зупинив його о 04 год. 30 хв.14 серпня 2017 року на А/Д М-12 Стрий-Знам'янка 301км. та повідомив водія про те, що він порушив правила ДР, а також попросив його пройти до патрульного авто для перегляду відео фіксації даного порушення. При перегляді позивач зауважив, що на зображенні не видно будь-яких попереджувальних знаків про наближення до перехресть згідно ПДР. А дорожня обстановка згідно ст.14.2 дозволяє здійснювати обгін згідно ст.14.5 ПДР. Не зважаючи на його доводи, відповідач о 05год. 05хв. 14 серпня 2017 року на капоті патрульного авто виніс постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР №918846, якою постановив: застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі чотириста двадцять п'ять гривень.

Позивач вважає, що відповідачем було суттєво порушені його права, оскільки в порушення вимог ч.2 ст.33, ст. 245, ч.2, ч.3 ст.258, ст.268, ст.276, ст.283 КУпАП розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, таким чином не давши йому можливості в повному обсязі скористатися своїми правами для свого захисту та не дало можливості для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Крім того відповідно до ч.3 ст.258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу, згідно ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Таким чином, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування, оскільки, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 «Аналіз положень глави 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його «територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Отже, на думку позивача, відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорувавши порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП.

На підставі наведеного позивач просить суд скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів викладених в позовній заяві, просив позов задоволити, крім того визнав, що дійсно здійснив обгін, однак не мав умислу порушувати правила дорожнього руху, так як не бачив дорожніх знаків, через те що був засліплений світлом фар транспортного засобу, що рухався позаду..

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заперечення проти позову ОСОБА_1, де зазначив, що відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вказаного, та на підставі вимог глави 19 КУпАП, ст.ст. 33, 122, 222, 254, 256, 283 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху №1395 від 07.11.2015 р., за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно Позивача протокол не складався, а була винесена Постанова серії АР №918846 від 14.07.2017р. у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач зазначає, що не відповідають дійсності посилання позивача про те, що інспектор не дав можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП, оскільки Інспектор ознайомив водія з його правами передбаченими ст.268 КУпАП, на що гр. ОСОБА_1 повідомив що права, йому зрозумілі, однак жодних клопотань останній не заявляв.

Крім того, відповідач у своєму запереченні зазначає, що позивач посилаючись на Рішення Конституційного Суд) України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 стверджує, що поліцейський не мав права приймати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, зважаючи на те. що статтею 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. однак 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України №596-VIIІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України №596-VIIІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від обов'язку по складанню протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Також цим законом законодавець відніс розгляд справ про скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху до скороченого провадження.

Отже відповідач вважає, що постанова АР №918846 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП є законною, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування даної постанови.

Вислухавши позивача, дослідивши та повно і всебічно оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до переконання що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно позивача 14.08.2017р. Інспектором роти № 1 БУПП ДПП в м. Хмельницький лейтенантом поліції Закорчевним О.А. було винесено Постанову серії АР №918846 від 14.08.2017р. у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, з якої вбачається, що 14.08.2017р. близько 05 год. 05 хв. на 299 км. а/д М-12 «Стрий-Знам'янка» ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2 здійснив обгін транспортного засобу, який рухався попереду в попутному няпрямку на перехресті, чим порушив п.14.6(а) ПДР, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до чого на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Із диску відеоспостереження, оглянутого в судовому засіданні, вбачається, що водій «Citroen Xsara» номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін двох автобусів, які рухались попереду, а також після зупинки водій просив поліцейського при накладенні стягнення обмежитись зауваженням, оскільки не мав умислу порушувати правила дорожнього руху, так як не бачив дорожніх знаків, через те що був засліплений світлом фар транспортного засобу, що рухався позаду.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п 1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ПДР, перехрестя - це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Обгін на перехресті заборонений. Обгін на будь-якому перехресті заборонений у зв'язку з тим, що на цих ділянках проїзної частини існує підвищена небезпека для руху всіх учасників, крім того, увімкнення покажчика повороту може бути неправильно витлумачено іншими особами, які беруть участь у русі, що може спровокувати виникнення ДТП.

Що стосується винесення постанови та розгляду справи поліцейським на місці вчинення правопорушення, то необхідно зазначити наступне.

Позивач, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року стверджує, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, зважаючи на те, що статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними.

Конституційний суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (14.08.2017 року), суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення.

Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на вказане суд вважає, що відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно позивача. Таким чином суд вважає, що Постанова серії АР №918846 від 14.08.2017р. у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1, відповідно до якої із нього накледене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн., є законною та не підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 14.08.2017р. близько 05 год. 05 хв. на 299 км. а/д М-12 «Стрий-Знам'янка» ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2 здійснив обгін транспортного засобу, який рухався попереду в попутному няпрямку на перехресті, чим порушив п.14.6(а) ПДР, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.21 ст.122 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 72, 159-163, 167 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 УПП ДПП у м. Хмельницькому лейтената поліції Закорчевного О.А. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через Снятинський районний суд.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.