Справа № 585/2464/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 р.Справа № 585/2464/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Роменського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2017р. по справі № 585/2464/17

за позовом ОСОБА_1

до Роменського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Роменського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області ( далі - відповідач) в якому просить: 1) визнати протиправними дії Роменського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Сумської області щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки; 2) зобов'язати Роменське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області нарахувати та виплачувати йому з 14 червня 2017 року пенсію за віком згідно зі статтею 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та в порядку, визначеному статтею 40 цього Закону, з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки; 3) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Роменського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на його користь 640 грн. витрат по сплаті судового збору та 2000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу, надану при підготуванні позовної заяви до суду.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.10.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Роменського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Роменського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки.

Зобов'язано Роменське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 14 червня 2017 року пенсію за віком згідно зі статтею 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та в порядку, визначеному статтею 40 цього Закону, з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки.

Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Роменського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 шістсот сорок гривень (640 грн.) витрат по сплаті судового збору та одну тисячу двісті вісімдесят гривень (1280 грн.) у відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з копії посвідчення № 98/8792 виданого 20.08.2002 року ОСОБА_1, вбачається, що останньому з 13 серпня 2002 року було призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

14 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Роменського об'єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.

З довідки головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 1469 від 30.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія призначена з 13.08.2002 року. Пенсія виплачена по 31 травня 2017 року у розмірі 1312,00 грн. Виплата пенсії припинена з 1 червня 2017 року.

27.06.2017 року за Вих. № П-218 на адресу ОСОБА_1 було надіслано листа в якому зазначено, що статтею 5 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262) передбачено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їхніх сімей може бути призначено (за їх бажанням) пенсію на умовах і в порядку, передбачених Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058). Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що перебувають на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, отриманих органами Пенсійного фонду від пенсіонера. При цьому враховується заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в абзаці першому частини першої статті 40 Закону № 1058, і застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який було враховано під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. З огляду на зазначене в разі переведення особи з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону № 2262, на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час обчислення пенсії відповідно до Закону № 1058 у році, в якому особа звернулася з приводу призначення пенсії згідно із Законом № 2262, але не менше за показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1197,91 грн.), з урахуванням якого перераховано пенсії, котрі було призначено чи перераховано до 2008 року (ОСОБА_1 пенсію відповідно до Закону № 2262 призначено з 13.08.2002). З 14.06.2017 року розмір пенсії становить 1444,57 грн., де: 1444,57 грн. - основний розмір пенсії (середня заробітна плата по Україні за 2007 рік 1197,91 грн. помножена на коефіцієнт по заробітній платі 2,62726 та помножена на коефіцієнт страхового стажу 0,45900. Розмір пенсії розраховано згідно норм чинного законодавства .

Не погоджуючись позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії за віком за нормами Закону № 1058-IV вперше у 2017 році, то має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки, як це передбачено нормами цього Закону.

Так, колегія суддів зазначає, що статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до статті 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Так, у частині першій статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених норм вбачається про те, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV .

Проте, у контексті розгляду цієї справи позивачу було призначено інший вид пенсії за іншим законом.

ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Таким чином, відповідно до Закону № 1058-ІV позивач за призначенням пенсії звернувся вперше, а тому відповідач безпідставно застосував у спірних правовідносинах правила переведення з одного виду пенсії на інший згідно з положеннями частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV та, відповідно, застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, від 09 червня 2015 року у справі № 21-550а15, від 02 грудня 2015 у справі № 193/1029/14-а та від 29 листопада 2016 року у справі № 21-6331а15.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою 40 цього Закону передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Таким чином, оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії за віком за нормами Закону № 1058-IV вперше у 2017 році, то має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки, як це передбачено нормами цього Закону.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік є протиправними, а тому вимоги позивача про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача здійснити нарахування і виплату пенсії є обґрунтованими.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з вище зазначених підстав і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Роменського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2017р. по справі № 585/2464/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бондар В.О.
Судді Калиновський В.А. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 17.10.2017 р.