Справа № 822/1873/17
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1873/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Петричковича А.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: 1) визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 07 червня 2017 року №190 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області на підставі п. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію"; 2) визнати протиправним і скасувати Наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України №554 від 02 червня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області ОСОБА_1; 3) поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області з 09 червня 2017 року; 4) стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувані накази є протиправними, адже він не керував транспортним засобом у стані сп'яніння, що підтверджено постановою Хмельницького міськрайонного суду, яким провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, яке є крайнім заходом дисциплінарного впливу, застосовано за відсутності правових підстав, без урахування усіх обставин по справі та дотриманням принципу пропорційності між вчиненим проступком та мірою дисциплінарної відповідальності.

Представник позивача подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи провести за відсутності ОСОБА_1 та його представника (стор.186 справи).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду письмові заперечення, згідно яких в задоволенні позову просив відмовити, а справу розглядати без участі представника Департаменту захисту економіки Національної поліції України (стор.129-135 справи).

Згідно з ч.4 ст.122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Так, згідно наказу заступника Голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 08.05.2017 р. за №450 "Про призначення та проведення службового розслідування", 08.05.2017 до Департаменту захисту економіки з управління захисту економіки в Хмельницькій області надійшла інформація про складення адміністративних протоколів відповідно до ст.122-2, 126 та 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно майора поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки цього управління, та, з метою встановлення обставин зазначеної події, призначено за вказаним фактом службове розслідування (стор.73 справи).

За результатами проведеного розслідування складено "Висновок службового розслідування за фактом складання адміністративних протоколів відповідно до статей 122-2, 126 та 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно майора поліції ОСОБА_1." від 30.05.2017 року (далі - Висновок), який затверджено 31.05.2017 заступником Голови Національної поліції України - начальником Департаменту захисту економіки.

Згідно вказаного Висновку, 08 травня 2017 року ОСОБА_1, перебуваючи поза службою, у присутності працівників патрульної поліції м.Хмельницький сів за кермо автомобіля Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1, який належить громадянину ОСОБА_2, та почав рухатися в напрямку виїзду з м.Хмельницький в бік м.Волочиськ. У ході переслідування працівниками патрульної поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 останній не виконав вимоги зупинитися, яка була подана за допомогою спеціального звукового сигналу та проблискових маячків синього та червоного кольорів. О 01:35 шляхом блокування працівники патрульної поліції зупинили транспортний засіб на автошляху М-12, поблизу повороту на с.Малашівці Хмельницького району Хмельницької області, та затримали водія ОСОБА_1, який перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, нестійка хода). ОСОБА_1 в присутності двох свідків, категорично відмовився віл проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, крім того відмовився від проходження огляду в закладах охорони здоров'я (висновок медичного огляду Хмельницького обласного наркологічного диспансеру від 08.05.2017 №1982). Працівники патрульної поліції в Хмельницькій області стосовно ОСОБА_1 склали постанову про накладення адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред'явила їх для перевірки), та склали протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-2 (невиконання водіями вимог про зупинку) та 130 (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) цього Кодексу. Під час проведення службового розслідування майор поліції ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень надавати будь-які пояснення відмовився, про що працівниками УЗЕ в Хмельницькій області було складено акт від 08.05.2017 за №3031/39/121/01-2017. 23.05.2017 додатково опитаний майор поліції ОСОБА_1 в своєму поясненні вказав, що 08.05.2017 близько о 01.00, рухаючись на автомобілі Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1, в якості пасажира, за кермом був його знайомий громадянин ОСОБА_2, їх зупинили працівники патрульної поліції. ОСОБА_1 вказав, що він в цей час спав на передньому пасажирському сидінні, та в салоні автомобіля перебувала його дружина ОСОБА_3. Прокинувшись, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля і сказав ОСОБА_2, що зараз завезе свою дружину додому, і повернеться до нього. Сівши за кермо даного автомобіля, попрямував в напрямку дому. Проїхавши декілька кілометрів, ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції поблизу повороту на с. Малашівці Хмельницького району Хмельницької області. ОСОБА_1 вказує, що працівники поліції, нічого не пояснивши, витягли його з автомобіля і почали на нього оформляти адміністративні матеріали за ст.ст. 122-2 , 126, 130 КупАП. Після цього, був доставлений у Південно-Західний відділок поліції для підписання вказаних протоколів за участю понятих. Після оформлення всіх матеріалів ОСОБА_1 з ОСОБА_4 та дружиною поїхали до Хмельницького обласного диспансеру для проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння. Аналіз на стан алкогольного сп'яніння підтвердив, що ОСОБА_1 був тверезий, довідка від 08.05.2017 № 1988. Службовим розслідуванням було встановлено, що, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, не виконав вимог про зупинку, а також керував транспортним засобом, не маючи відповідних документів. При цьому, у висновку зазначено про доручення Національної поліції України керівникам усіх рівнів здійснити комплекс заходів, спрямованих на дотримання працівниками поліції вимог транспортної дисципліни, уживати жорстких заходів реагування до поліцейських, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, у вигляді безальтернативного звільнення зі служби в поліції. Висновком вирішено: 1) припинити службове розслідування за фактами складання адміністративних протоколів відповідно до статей 122-2, 126 та 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення щодо майора поліції ОСОБА_1; 2) запропоновано за порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 та ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2.4 та 2.5 постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», а саме: керування в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом, невиконання вимог про зупинку, відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а також керування транспортним засобом, не маючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, майора поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (стор.79-82 справи).

Відповідно до п.1 наказу заступника Голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 02.06.2017 р. за №554 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", за порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 та ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2.4 та 2.5 постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», а саме: керування в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом, невиконання вимог про зупинку, відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а також керування транспортним засобом, не маючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, ОСОБА_1, оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (стор.66-67 справи).

Наказом заступника Голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 07.06.2017 за №190 о/с "По особовому складу", відповідно до Закону України "Про національну поліцію" за пунктом 6 (у зв"язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77, звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області, з 09 червня 2017 року (стор.65 справи).

Згідно з п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до статті 19 Закону №580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

При цьому, пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №580-VIII визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не було затверджено, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-IV, який не втратив чинність і продовжує діяти як станом на момент вчинення проступку позивачем, так і на момент накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (надалі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За змістом ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Згідно зі ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатись такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Як визначено ч.1 ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підставою для звільнення позивача стало порушення ним службової дисципліни, яке виразилось: 1) у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння; 2) не виконання вимог про зупинку; 3) керування транспортним засобом без відповідних документів. Однак, на момент проведення службового розслідування та на момент вирішення питання притягнення до дисциплінарної відповідальності і звільнення позивача з посади його вина у вчиненні усіх вказаних правопорушень доведена не була, так як судами вирішувались протоколи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої КУпАП, що, відповідно, порушує вимоги ст.16 Дисциплінарного статуту.

Згідно з ст.16 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Так, постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2017 року по справі №686/9254/17, яка набрала законної сили 07 вересня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дев'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 153 грн. (стор.187 справи).

Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2017 року по справі №686/9252/17, яка набрала законної сили 04.07.2017, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (стор.188-189 справи).

Частиною 4 ст.72 КАС України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Отже, позивача було звільнено: 1) незважаючи на відсутність судових рішень у справах про адміністративні правопорушення відносно нього, які були вирішені постановами Хмельницького міськрайонного суду у справах від 23 червня 2017 року по справі №686/9254/17 від 23.06.2017, яка набрала законної сили 07 вересня 2017 року і №686/9252/17 від 23.06.2017, яка набрала законної сили 04.07.2017; 2) відсутності дисциплінарного проступку позивача у вигляді керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що стверджено судовим рішенням у справі №686/9252/17, яке набрало законної сили.

Суд не ставить під сумнів факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку в частині, підтвердженій постановою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/9254/17, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Однак, з урахуванням встановлених обставин у цій адміністративній справі, суд вважає, що відповідач повинен був вирішити питання притягнення позивача до відповідальності за вчинене, яким є порушення п.2.4 Правил дорожнього руху, з урахуванням тяжкості вчиненого у дійсності проступку.

Тобто, суд вважає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача тільки за порушення ст.122-2 та ч.1 ст.126 КУпАП є надмірним та таким, що прийняте без дотримання принципу пропорційності між вчиненим дисциплінарним проступком та мірою дисциплінарної відповідальності і особою ОСОБА_1

Відповідно до даних особової справи позивача, ОСОБА_1. був нагороджений медаллю МВС України "10 років сумлінної служби" в 2013 році і нагрудним знаком МВС України "Гідність та честь" в 2014 році ( стор. 162 справи)

Таким чином, визначаючи вид дисциплінарного стягнення, відповідачем необґрунтовано застосовано крайній його захід у вигляді звільнення зі служби в поліції, тому рішення про звільнення позивача підлягають скасуванню.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів №554 від 02 червня 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, та від 07 червня 2017 року №190 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з посади підлягають задоволенню. Також, суд звертає увагу, що у наказі №190 від 07.06.2017 відповідач посилається на "Дисциплінарний статут Національної поліції України частини 1 статті 77", якого на момент прийняття цього рішення не було, а є Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, який затверджений Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-IV і який поширюється і на поліцію.

Відповідно до ч.1-2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, позивач підлягає поновленню на посаді, однак не з 09 червня 2017 року, а з 10 червня 2017 року, оскільки день звільнення (09 червня 2017 року) є останнім робочим днем. Виплата грошового забезпечення за 9 календарних днів червня 2017 року підтверджується довідкою №409 від 24.07.2017 та розрахунковим листом за червень 2017 року (стор. 155-156 справи), тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України за № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Пунктом 8 Порядку №100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Враховуючи, що звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відбулось у червні 2017 року, середня заробітна плата позивача повинна обчислюватись з виплат за попередні 2 місяці. Згідно довідки ДЗЕ НПУ №406 від 17.07.2017 про доходи позивача (стор. 156 справи), за квітень 2017 позивачу нараховано 10998 грн. (кількість робочих та фактично відпрацьованих днів - 30), за травень 2017 р. - 12198 грн. (кількість робочих та фактично відпрацьованих днів - 31), тобто 23196 грн. за вказаних 2 місяці. Таким чином, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 380 грн. 26 коп. (23196 / 61).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №13 від 24.12.1999 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Графік роботи (режим праці) позивача не передбачав вихідних днів, тому при обчисленні середньоденної заробітної плати та визначенні тривалості вимушеного прогулу суд виходив з відповідної кількості календарних днів. Період вимушеного прогулу позивача складає 125 днів (з 10 червня 2017 по 12 жовтня 2017 включно). Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу складає 47532,50 грн. (380,26 х 125).

При цьому суд визначає такий розмір без відрахування податків та зборів, а роботодавець, як податковий агент, має здійснити утримання таких у відповідності до норм чинного законодавства.

Згідно пункту 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Судом не встановлено, що позивач після звільнення працевлаштовувався, стояв на обліку як безробітній або отримував соціальні допомоги чи виплати.

Отже, середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу становить 47532,50 грн., та має бути стягнутий на його користь за відрахуванням із такої суми податків та обов'язкових платежів.

Відповідно до п. 2-3 ч.1 статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Отже, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Середнє грошове забезпечення за один місяць вимушеного прогулу складає 11407,80 грн. (380,26 х 30), який також зазначається без відрахуванням із такої суми податків та обов'язкових платежів.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не спростував доводи позивача про відсутність факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння і довів вчинення ОСОБА_5 порушення п.2.4 Правил дорожнього руху, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому адміністративний позов задовольняється частково. Тобто, суд вважає, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який він притягнутий до відповідальності у справі №686/9254/17, є доведеним, однак відповідачем при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності у вигляді звільнення не враховано тяжкості вчиненого ним проступку, особу позивача і фактичних обставин, які встановлені в суді.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України "Про Національну поліцію", КЗпП України, ст. 4-15, 70 - 71, 86, 122, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 03.07.2017, задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати пункт 1 наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 02 червня 2017 року №554 в частині притягнення ОСОБА_1, оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 07 червня 2017 року №190 о/с "По особовому складу" в частині звільнення з 09 червня 2017 року зі служби в поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області, з 10 червня 2017 року.

Стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10 червня 2017 року по 12 жовтня 2017 року включно в сумі 47532,50 (сорок сім тисяч п'ятсот тридцять дві гривні п'ятдесят копійок) грн., за відрахуванням з такої суми податків та інших обов'язкових платежів.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова в частині поновлення на посаді та стягнення середньомісячного грошового забезпечення у межах суми за один місяць, що становить 11407,80 (одинадцять тисяч чотириста сім гривень вісімдесят копійок) грн., за відрахуванням з такої суми податків та інших обов'язкових платежів, підлягає негайному виконанню.

Копії постанови надати сторонам.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/А.І. Петричкович
"Згідно з оригіналом" Суддя А.І. Петричкович