Справа № 815/2357/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2357/17

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Вишневської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 міської ради на постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 міської ради до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору в частині,-

В С Т А Н О В И Л А :

21 квітня 2017 року ОСОБА_2 міська рада звернулась до суду з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 від 15.03.2017 в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 7000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно збільшено суму виконавчого збору, зазначену в ухвалі про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2016 року, з 5 800 грн. на 12 800 грн.

Відповідач заперечував проти позову, зазначивши що оскільки за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір з боржника юридичної особи стягується у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати, а станом на 01.01.2017р. мінімальний розмір заробітної плати становив 3200грн., сума 12 800грн. виконавчого збору є обґрунтованою.

Постановою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив зазначену постанову скасувати та прийняту нову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

24 листопада 2016 року, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 ВП№52980702 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №521/18225/15-а, виданого Малиновським районним судом м.Одеси 10.11.2016р., яким зобовязано ОСОБА_2 міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 24.03.2015р. (вх.№36-Р-1372) щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки за адресою:м.Одеса, вул. Адмірала Лазарева,13/1. У п.3 вказаної постанови державний виконавець постановив стягнути з боржника ОСОБА_2 міської ради виконавчий збір 5800грн. (а.с.96).

09 грудня 2016р. представником ОСОБА_2 міської ради подано старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 заяву про відкладення виконавчих дій, яка обґрунтована була тим, що з метою виконання виконавчого листа №521/18225/15-а ОСОБА_2 міською радою на пленарному засіданні 07.12.2016р. розглянуто заяву ОСОБА_4 щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул. Адмірала Лазарева,13/1 та прийнято рішення про надання дозволу, однак, враховуючи визначену нормами чинного законодавства процедуру оформлення та реєстрації такого рішення, ОСОБА_2 міська рада не може надати зазначене рішення. У звязку із цим представник ОСОБА_2 міської ради просила надати час для належного оформлення вказаного рішення та надання його до виконавчої служби для підтвердження фактичного виконання рішення суду (а.с.126).

26 грудня 2016 року представником ОСОБА_2 міської ради подано старшому державному виконавцю Коренюку О.В. клопотання про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом. До зазначеного клопотання додано копію рішення ОСОБА_2 міської ради від 07.12.2016р. №1371-VII про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул. Адмірала Лазарева,13/1 (а.с.129-132).

01 лютого 2017 роук, у звязку із зверненнями ОСОБА_4 01.02.2017р. старшим державним виконавцем Коренюком О.В. направлено на адресу ОСОБА_2 міської ради вимогу щодо внесення відомостей на головну сторінку до повістки дня XIII сесії ОСОБА_2 міської ради VII скликання, яка відбудеться 08.02.2017р., заяву ОСОБА_4 від 24.03.2015р. (вх.№36-Р-1372) щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки за адресою:м.Одеса, вул. Адмірала Лазарева,13/1 та надати до відділу підтвердження прийнятого рішення (а.с.141).

09 лютого 2017 року ОСОБА_2 міською радою подано старшому державному виконавцю клопотання про закінчення виконавчого провадження, згідно якого було повідомлено про безпідставність вимоги державного виконавця від 01.02.2017р. у звязку з тим, що рішення із вказаного питання вже виконано, про що було повідомлено відділ (а.с.142-145).

14 березня 2017 року старший державний виконавець Коренюк О.В. виніс постанову ВП №52980702 про закінчення виконавчого провадження у звязку з його повним фактичним виконанням, підтвердженням якого є копія прийнятого на пленарному засіданні рішення ОСОБА_2 міської ради від 07.12.2016р. №1371-VII (а.с.151).

15 березня 2017 року старшим державним виконавцем Коренюком О.В. прийнята постанова про стягнення з ОСОБА_2 міської ради виконавчого збору у розмірі 12 800грн. у звязку з закінченням виконавчого провадження №52980702 відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження (а.с.78).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент прийняття державним виконавцем 14 березня 2017 року постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №52980702 виконавчий збір не було сплачено, а тому державним виконавцем постанова від 15 березня 2017 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 800грн. - чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати, встановлених з 01 січня 2017 року, прийнята правомірно.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.5 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону № 1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір з боржника - юридичної особи стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 листопада 2016 року, під час відкриття виконавчого провадження ВП№52980702 з виконання виконавчого листа №521/18225/15-а, виданого Малиновським районним судом м.Одеси 10.11.2016 року, відповідачем виконавчий збір визначений у розмірі 5 800 грн. тобто в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік».

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

14 березня 2017 року старший державний виконавець Коренюк О.В. виніс постанову ВП №52980702 про закінчення виконавчого провадження у звязку з його повним фактичним виконанням, що підтверджується копією прийнятого на пленарному засіданні рішення ОСОБА_2 міської ради від 07.12.2016р. №1371-VII

Разом з тим, позивачем, після фактичного виконання постанови Малиновського районного суду м.Одеси по справі №521/18225/15-а, добровільно не сплачено виконавчий збір, який визначений відповідачем при відкритті виконавчого провадження.

Згідно з ч.3 ст.40 Закону № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених, зокрема п.9 частини першої ст.39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи, що виконавче провадження закінчене з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VIII, та на час його закінчення виконавчий збір боржником не сплачений, судова колегія вважає обґрунтованими дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження.

Станом на 01 січня 2017 року Законом України «Про державний бюджет» мінімальну заробітну плату встановлено у розмірі 3200 грн.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 15.03.2017 року відповідач діяв відповідно до ч.3 ст.40 та ч.3 ст.27 Закону № 1404-VIII, а отже оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Погоджуючи з доводами щодо законності оскаржуваної постанови, судова колегія враховує, що ОСОБА_2 міська рада, вважаючи, що виконавче провадження мало бути закінчено у грудні 2016 року та безпідставно завершено лише у березні 2017 року, не оспорює постанову про закриття виконавчого провадження №52980702 від 14 березня 2017 року в частині дати її прийняття.

Беручі до уваги, що закриття виконавчого провадження №52980702 закінчено 14.03.2017 року, та відповідна постанова державного виконавця від 14.03.2017 є чинною, відсутні підстави для скасування постанови державного виконавця від 15.03.2017 про стягнення виконавчого збору.

Судом першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 міської ради залишити без задоволення.

Постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян