Справа № 444/1563/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9462/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 11 серпня 2017 року в адміністративній справі № 444/1563/17, провадження № 2-а/444/55/17 за позовом ОСОБА_2 до Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Жовківського районного суду Львівської області із вказаним позовом та просив визнати протиправною бездіяльність Боянецької сільської ради по залишенню без розгляду його заяви від 19.05.2017 та зобов'язати Боянецьку сільську раду Жовківського району Львівської області (далі - Боянецька сільська рада) надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Боянецької сільської ради площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в урочищі «Коло Велюри».

Позов мотивує тим, що його заява залишена без розгляду чим порушено його право на безоплатне отримання земельної ділянки.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 11 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Боянецької сільської ради по нерозгляду в місячний строк заяви ОСОБА_2 від 19.05.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Боянецької сільської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки).

Зобов'язано Боянецьку сільську раду розглянути на сесії Боянецької сільської ради заяву ОСОБА_2 від 19.05.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Боянецької сільської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) в місячний строк з моменту вступу постанови в закону силу та прийняти відповідне рішення.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила Боянецька сільська рада, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи,

Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що розглядати заяву позивача немає підстав, оскільки у цьому випадку повинне подаватися клопотання, а не заява. Крім того, вважає, що Боянецька сільська рада діяла лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 19 травня 2017 року подав заяву до Боянецької сільської ради з проханням надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності для індивідуальної житлової забудови в урочищі «Коло Велюри» або «Коло Чуниса». При цьому, він погоджується заплатити частку за розроблення проекту детального планування території.

Листом № 223/02-09 від 07.06.2017 Боянецька сільська рада надала ОСОБА_2 відповідь про те, що його заяву від 18.05.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки буде розглянуто на черговій сесії сільської ради після затвердження детального плану території.

Вважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_2 оскаржив їх до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що клопотання ОСОБА_2 про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності для індивідуальної житлової забудови в урочищі «Коло Велюри» або «Коло Чуниса» на сесії Боянецької сільської ради не розглядалося.

За таких обставин суд визнав за правильне задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Боянецької сільської ради щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності для індивідуальної житлової забудови в урочищі «Коло Велюри» або «Коло Чуниса».

Разом з тим, суд вважав за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання сільської ради прийняти рішення про надання дозволу, оскільки такі повноваження належать до виключної компетенції сесії сільської ради.

Тому суд зобов'язав Боянецьку сільську раду розглянути на сесії Боянецької сільської ради заяву ОСОБА_2 від 19.05.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Боянецької сільської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, в місячний строк з моменту вступу постанови в закону силу та прийняти відповідне рішення.

Колегія суддів апеляційного суду загалом погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (частина перша статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Згідно із статтею 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами..

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК України).

Відповідно до приписів частин шостої та сьомої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія апеляційного суду, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині заявленої площі земельної ділянки, а саме 0,25 га, до задоволення не підлягають, оскільки суд не може собою підміняти орган місцевого самоврядування, до компетенції якого входить вирішення вказаного питання.

З огляду на зазначені вище норми законодавства та встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову, з огляду на те, що найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача буде розгляду його заяви щодо надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності на черговій сесії сільської ради.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

Також безпідставними є вимоги апеляційної скарги відповідача, оскільки звернення ОСОБА_2 про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності для індивідуальної житлової забудови в урочищі «Коло Велюри» або «Коло Чуниса» на сесії Боянецької сільської ради не розглядалося.

Доводи відповідача щодо обраної форми звернення позивача, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки це не було предметом розгляду у суді першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у відповідача під час прийняття до розгляду, звернення ОСОБА_2 не виникало питань, щодо його форми.

Крім того, колегія суддів вважає, що зазначені відповідачем процесуальні порушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області залишити без задоволення, а постанову Жовківського районного суду Львівської області від 11 серпня 2017 року в адміністративній справі № 444/1563/17, провадження № 2-а/444/55/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. М. Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 17 жовтня 2017 року.