Справа № 2-а-38/10
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а-38/2010р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2010 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Холод Р.С.

при секретарі Родніковій Ю.О.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи: ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, треті особи: Управління пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про спонукання зробити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, треті особи: Управління пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про спонукання зробити перерахунок пенсії за період з серпня 1999 року по грудень 2007 року з урахуванням пільгового обчислення вислуги років, посилаючись на те, що він проходив службу в ОВС з грудня 1980р. по серпень 1999р. З 1992р. проходив службу в ОРМБР «Беркут» УМВС України в Запорізькій області до звільнення на пенсію. 19.08.1999 році був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ України з посади інспектора-чергового чергової частини роти міліції швидкого реагування «Беркут» УМВС відповідно до ст.. 64 п.б Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через хворобу). Пенсія була призначена з розрахунку вислуги років на 17.08.1999р. 20 років 07 місяців 27 днів. В 2007р. йому стало відомо, що пенсія йому повинна бути перерахована з пільгового розрахунку вислуги років один місяць служби за півтора місяця відповідно до Постанови КМУ від 17.07.1992р. №393 на Наказу МВС України від 27.11.2003р. №1442. При зверненні у 2007р. в ВК УМВС України, йому було зроблено перерахунок вислуги років у пільговому обчисленні, а саме вислуга років склала 24 роки 02 місяці 12 днів, замість 20 років 07 місяців 27 днів. З 1 грудня 2007р. пенсія позивачу сплачується згідно зробленому перерахунку. Однак виплатити суму пенсії з урахуванням пільговому обчислення вислуги років з часу призначення пенсії, тобто з серпня 1999р. по грудень 2007р., відповідач відмовляється, в зв»язку з чим вважає, що його конституційні права порушені, а тому він змушений звернутися до суду. Просить суд зобовязати відповідача перерахувати йому суму пенсії за період часу з серпня 1999 року по грудень 2007 року з урахуванням пільгового обчислення вислуги років.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідання просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, до суду надала заперечення в яких вказала, що відповідно до ст.. 63 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. зі змінами, перерахунок призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей проводиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Позивачем заява про збільшення вислуги років в пільговому обсязі була надана у листопаді 2007р. Таким чином, з 01.12.2007р. на підставі розрахунку позивачу було перераховано пенсію відповідно до збільшеного стажу і виплачувалася в новому розмірі. Самостійно здійснювати перерахунок пенсії відповідач не має право. Вважає, що дії відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу відповідають нормам чинного законодавства.

Представник третьої особи УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи ГУ МВС України в Запорізькій області в судовому засіданні просив розглянути справу відповідно до вимог закону.

Суд, вислухав учасників процесу, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст.3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в України визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно вимог ст.17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.17-2 цього Закону обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Згідно зі ст.66 даного Закону рішення про відмову в призначенні пенсії або її перерахунку, зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах, порушення строків і заниження розмірів пенсії може бути оскаржено до суду.

Як слідує з матеріалів справи, в листопаді 2007 року, вважаючи, що його права на пільговий розрахунок вислуги років для призначення пенсії порушені, позивач звернувся до УМВС України в Запорізькій області для здійснення розрахунку вислуги років в пільговому обчисленні із розрахунку 1 місяць служби за 1, 5 місяця за період з липня 1992р. по день звільнення серпень 1999р.

Судом встановлено, що в межах наданих повноважень, УМВС України в Запорізькій області в листопаді 2007р. внесено зміни до наказу про звільнення позивача №226 від 19.08.1999р. в частині оголошення вислуги. Вислуга станом на 17.08.1999р. складає: календарна 20 років 07 місяців 27 днів, у пільговому обчисленні 24 роки 02 місяці 12 днів (а.с. 9-11).

Правовідносини по призначенню, перерахунку та виплаті пенсійного забезпечення колишніх працівників органів внутрішніх справ України в 2007 році регулювались Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ, Постановою Кабінету Міністрів України № 1522 від 02.11.2006 р., Постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 р. № 11-2.

Положеннями ст.10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що призначення та виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.2 ст.63 цього Закону якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Суд встановив, що на підставі ст.ст.10, 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в листопаді 2007 року у позивача виникли правові підстави для перерахунку раніше призначеної пенсії у зв'язку з прийняттям наказу МВС України від 27.11.2003р. №1442 «Про затвердження переліку посад рядового і начальницького складу в підрозділах міліції швидкого реагування «Беркут», стаж роботи на яких обчислюється з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, що і було зроблено ГУ УМВС України в Запорізькій області. На час звільнення у серпні 1999р. права пільгового обчислення вислуги років для призначення пенсії позивач не мав.

Згідно з п.п 5 п.2.2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 р. № 11-2 управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

На підставі ч.2 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та в межах повноважень, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 1522 від 02.11.2006 р., Постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 р. № 11-2 посадові особи відповідача здійснили позивачу перерахунок раніше призначеної пенсії, та з 01.12.2007 р. призначили позивачу перераховану пенсію.

Виходячи з того, що позивач звернувся за перерахунком пенсії в листопаді 2007р., йому правомірно відповідачем було здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2007р.

Правовідносини з питань виплати недоотриманої суми пенсії за минулий час регулюється ч.2 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до якої якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. Підстав для перерахунку пенсії за минулий час, а саме з серпня 1999р. по грудень 2007р. судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наданими представником відповідача доказами правомірності дій відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку та здійсненні виплати пенсії за минулий час спростовано правове та фактичне обґрунтування позову та доведена безпідставність позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що при здійсненні відповідачем своїх повноважень, він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких підстав позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Запорізькій області про визнання незаконною відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії за період з серпня 1999р. по грудень 2007р. задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 17, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Комунарський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Р.С.Холод