Справа № 820/4151/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 р. № 820/4151/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ільницької І.Л.,

представника позивача - Дребот І.А.,

представника відповідача - Потапенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.09.2017 Головного управління державної фіскальної служби України у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладено в акті документальної перевірки, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Головного управління ДФС у Харківській області в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 37764130.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.03.2017.

Результати перевірки викладені в акті №10140/20-40-14-01- від 17.08.2017.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення:

- п.п. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1, п.п. 135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в період, що перевірявся, на загальну суму 7079489 грн, у тому числі за 2014 рік в сумі 7079489 грн;

- п.190.1 ст. 190 п. 198.1, п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 9540924 грн, у тому числі за грудень 2014 року в сумі 9540924 грн;

- п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно зареєстровані накладні на суму ПДВ 15500,00 грн.

Не погоджуючись із висновками вищевказаного акту перевірки, 22.08.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" подано заперечення до акту перевірки №10140/20-40-14-01- від 17.08.2017.

Так, в результаті розгляду заперечень позивача Головним управлінням ДФС у Харківській області встановлено, що висновок зроблений перевіряючими стосовно порушення ТОВ "М-Лізинг" 198.1, п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту з податку додану вартість за грудень 2014 року у сумі 7866099 грн, та порушення п.п. 14.1.56 п. 14.1 сі 14, п. 44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1, п.п. 135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на суму 7079489 грн скасовуються, у зв'язку із не підтвердженням достатніми доказами в матеріалах перевірки. Поряд із тим, інші висновки, які наведені в акті перевірки відповідають нормам діючого законодавства та є правомірними.

Судом встановлено, що 07.09.2017 на підставі висновків акту перевірки та за результатами розгляду заперечень, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість (з урахуванням штрафних санкцій (фінансових) санкцій в розмірі 2093531,25 грн, за порушення пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання платежем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Таким чином законодавчою підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стало порушення ст. 190 Податкового кодексу України, а фактичною підставою на думку контролюючого органу стало те, що позивач придбане рухоме майно в подальшому передав у лізинг за сумою 47196549,16 грн, тоді як продавець ввіз його на митну територію за загальною вартістю 47704620,13 грн.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що 03.12.2014 між Приватним акціонерним товариством "Технологічна Аграрна Компанія об'єднана" (скорочено - ПрАТ "ТАКО") та ТОВ "M-Лізинг" укладено договір купівлі-продажу рухомого майна, відповідно до умов якого ПрАТ "ТАКО" передав у власність ТОВ "M-Лізинг" сільськогосподарську техніку.

Умовами п. 1.4 вказаного договору передбачено, що загальна вартість всього майна становить 47196594,64 грн з ПДВ.

Позивач повністю сплатив зазначену суму, що підтверджується платіжним дорученням №193 від 09.12.2014.

Виконання умов вказаного правочину підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі до договору купівлі-продажу майна, відповідно до якого ТОВ "M-Лізинг" прийняло наступне майно: комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601015, RRA05792; сума продажу - 4459395,24 грн з ПДВ; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601016, RRA05839; сума продажу - 4459395,24 грн з ПДВ; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601021, RRA05834; сума продажу - 4459395,24 грн з ПДВ; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601017, RRA05810; сума продажу - 4459395,24 грн з ПДВ; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601019, RRA05819; сума продажу - 4459395,24 грн. з ПДВ; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601014, RRA05795; сума продажу - 4459395,24 грн з ПДВ; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601022, RRA05833; сума продажу - 4459395,24 грн з ПДВ; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601020, RRA05818; сума продажу - 4459395,24 грн з ПДВ; жниварка GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; сума продажу - 1210459,33 грн з ПДВ; жниварка GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; сума продажу - 1210459,33 грн з ПДВ; жниварка GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; сума продажу - 1210459,33 грн з ПДВ; жниварка GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; сума продажу - 1210459,33 грн з ПДВ; жниварка GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигуни 820В; сума продажу - 1210459,33 грн з ПДВ; жниварка GERINGFIOFFMS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; сума продажу - 1210459,33 грн з ПДВ; жниварка GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; сума продажу - 1210459,33 грн з ПДВ; жниварка GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; сума продажу - 1210459,33 грн з ПДВ; жниварка GERINGFIOFFMS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 220В; сума продажу - 1210459,33 грн з ПДВ; жниварка GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 220В; сума продажу - 1210459,33 грн. з ПДВ.

Реальність вказаного правочину підтверджується також виписаними ПрАТ "ТАКО" на виконання умов договору видатковою накладною від 03.12.2014 № 40 на загальну суму 47196594,64 грн., в т.ч. ПДВ 7866099,11 грн, податковою накладною № 13 від 03.12.2014 на загальну суму 47196594,64 грн, в т.ч. ПДВ - 7866099,11 грн, яка була зареєстрована в ЄРПН 17.12.2014 та включена до складу податкового кредиту ТОВ "M-Лізинг" декларації з ПДВ за грудень 2014 року.

Із матеріалів справи також вбачається, що між ТОВ "M-Лізинг" та ТОВ "Аграрні Системні Технології" 09.12.2014 укладено договір фінансового лізингу № ФЛ-2014/12-09 відповідно до якого TOB "М-Лізинг" передало у платне користування ТОВ "Аграрні Системні Технології" предмети лізингу, що наведені у специфікації, а саме: комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC, № шасі/кузова - С6601015, С6601016, С6601021, С6601017, С6601019, С6601014, С6601022, С6601020, 2014 року випуску - 8 шт; жатка кукурудзяна, MS1800 В 18 рядна, виробник GERINGHOFF, № шасі/кузова - 820В, 820В, 820В, 820В, 820В, 820В, 820В, 820В, 2014 року випуску - 8 шт; жатка кукурудзяна, MS1200 В 12 рядна, виробник GERINGHOFF, № шасі/кузова - 220В, 220В, 2014 року випуску - 2 шт.

Відповідно до п. 5.1.1 вказаного договору ціна предмету лізингу - 47196594,64 грн, в тому числі ПДВ 7866099,10 грн.

У підтвердження реальності договору, між ТОВ "M-Лізинг" та ТОВ "Аграрні Системні Технології" підписано акт приймання-передачі предмета лізингу та акт прийому -передачі документів, також, ТОВ "M-Лізинг" на адресу TOB "Аграрні Системні Технології" виписано податкову накладну № 1 від 09.12.2014 на загальну суму 47196594,64 грн, в т.ч. ПДВ - 7866099,11 грн, яка була зареєстрована в ЄРПН 22.12.2014 та включена до складу податкового зобов'язання ТОВ "M-Лізинг" декларації з ПДВ за грудень 2014.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Кодексу об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПКУ; ввезення товарів на митну територію України.

Для товарів, що ввозяться на митну територію України, відповідно до пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, базою оподаткування ПДВ є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Для операцій з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до пункту 188.1 статті 188 Кодексу база оподаткування ПДВ операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

Таким чином, для товарів, придбаних на митній території України або ввезених на митну територію України, ціна придбання визначається як вартість майна, за якою таке майно набуте у власність, тобто ціна, зазначена в договорі на придбання товару (контрактна вартість).

З метою нарахування податкових зобов'язань при подальшому постачанні раніше імпортованих товарів ціна придбання таких товарів визначається на дату переходу прав власності на такий товар за ціною, зазначеною в договорі на придбання товару (контрактною вартістю).

Судом встановлено, що позивачем на підставі податкової накладної № 1 від 09.12.2014 задекларовано податкове зобов'язання на загальну суму 47196594,64 грн, в т.ч. ПДВ - 7866099,11 грн за господарською операцією з ТОВ "Аграрні Системні Технології".

При цьому позивачем база оподаткування визначалася за договірними цінами, які в розумінні пп.14.1.71 п.14.1ст.14 Податкового кодексу України є звичайними цінами, однак такі ціни є нижчими від митної вартості комбайнів, визначеної під час їх ввезення на митну територію України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що контролюючим органом під час визначення бази оподаткування господарських операцій з реалізації позивачем техніки не вірно застосовано п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, оскільки митна вартість та звичайна ціна при визначенні бази оподаткування господарських операцій з реалізації на території України імпортованого товару не є тотожними.

База оподаткування під час подальшої реалізації на території України імпортованого товару, в силу вимог абз.3 п.188.1 ст.188, пп.14.1.71, 14.1.219 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, визначається з огляду на договірну вартість такого товару, з застереженням про те, що така вартість повинна бути не нижчою звичайних цін, визначених ст. 39 Податкового кодексу України, а не меншою ніж митна вартість.

Слід також зазначити, що при визначенні бази оподаткування податком на додану вартість операцій з реалізації платником податку на території України попередньо імпортованого ним товару звичайна ціна та митна вартість, що є умовною розрахунковою величиною, яка розраховується відповідно до положень Митного кодексу України застосовується при переміщенні товарів через митний кордон України (зокрема для ведення митної статистики), не є тотожними та не можуть бути порівнюваними.

Отже, визначення бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до ст. 190 Податкового кодексу України застосується до ПрАТ "ТАКО", проте не може бути застосовано до операцій з купівлі рухомого майна позивачем та послідуючої передачі його в лізинг ТОВ "Аграрні Системні Технології".

Вказана правова позиція викладена також в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 19.01.2016 по справі № П/811/2645/17 та від 22.11.2016 №813/289/15.

Крім того, суд зазначає, що зазначена позиція також викладена і Державною фіскальною службою у індивідуальній податковій консультацій від 14.09.2017 №1959/6/99-99-15-03-02-15/ІПК по аналогічній ситуації.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач придбав та передав в лізинг рухоме майно по одній ціні 47196594,64 грн, в т.ч. ПДВ - 7866099,11 грн, та відповідно правомірно відобразив в бухгалтерському обліку зазначені вище операції.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 07 вересня 2017року підлягає скасуванню, а позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "М-Лізинг" - задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної фіскальної служби України у Харківській області № від 07.09.2017.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" (вул. Алчевських, буд. 46, м. Харків, 61002, ) судові витрати в розмірі 31403 (тридцять одну тисячу чотириста три) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2017 року.

Суддя Д.А. Волошин