Справа № 359/4709/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/4709/17 Головуючий у 1-й інстанції: Журавський В.В. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року позивач звернувся в Бориспільський міськрайонний суд Київської області з позовом до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2017 року позов задоволено:

визнано неправомірними дії Бориспільського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Київської області щодо застосування у 2017 році при переведенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років, призначеної у 1999 році згідно із ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік календарний рік;

зобов'язано Бориспільське об'єднане Управління пенсійного фонду України Київської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, за яку сплачено страхові внески за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014, 2015, 2016 року, починаючи з 07 квітня 2017 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачу ще в 1999 році була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», натомість в квітні 2017 року позивач, скориставшись своїм правом на вибір виду пенсії, перейшов на інший вид пенсії - пенсію за віком, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому розмір пенсії позивача має обраховуватись із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Бориспільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та з 27 квітня 1999 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач звернувся в Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою від 07.04.2017 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

10 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити обчислення його пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по країні за 2014, 2015 та 2016 роки відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 16).

Листом від 26 травня 2017 року № 5667/03 Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області повідомило позивача про те, що на підставі його заяви від 04.07.2017 позивача переведено з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (а.с. 17).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

За правилами статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Відповідно до статті 40 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що нормами частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врегульований порядок переведення з одного виду пенсії на інший в межах саме цього Закону.

Це означає, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої саме цим Законом.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а в заяві від 07 квітня 2017 року просив призначити йому пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тобто у цих правовідносинах мало місце призначення пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший. Вперше за призначенням пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2 звернувся 07 квітня 2017 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у спірних правовідносинах мало місце призначення пенсії за іншим законом.

Така ж сама правова позиція викладена Верховним судом України у справах № 21-612а14 та 21-550а14.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузях економіки України за 2007 рік при розрахунку розміру пенсії позивача, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 09 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю Кучма

В.О. Аліменко

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.