Справа № 577/4096/17
Суддя: Галян С. В.
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/4096/17
Провадження № 2-а/577/162/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2017 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Галяна С.В.,

при секретарі Іваненко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації, у якому зазначив, що він є інвалідом війни (посвідчення серія НОМЕР_1) , а тому відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому до 5 травня щорічно повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням положень ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Мінімальна пенсія за віком та прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, складає: з 1 січня 2017 - 1247 грн.

Проте, відповідач замість 8729 грн. ( 1247 грн. х 7 ), виплатив 2700 грн. , недоплачена сума становить 6029 грн., що змусило його звернутися до суду за захистом своїх прав.

Просить визнати бездіяльність управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації про перерахунок йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі встановленому статтею13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» за 2017 рік противоправною та зобов'язати управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації провести перерахунок, нарахувати і виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як інваліду війни в 2017 році у відповідності до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку та мінімальної пенсії за віком, визначеного частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент здійснених виплат, з урахуванням раніше сплачених сум.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.2 на звороті).

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації проти позову заперечує. Статтею 95 Конституції України чітко встановлено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Тому норми, які вводяться Законом „Про Державний бюджет" діють протягом бюджетного року, є безумовними та пріоритетним відносно інших законів. Стаття 19 Конституції України вказує, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. В свою чергу видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що пов'язані з реалізацією державних програм, в тому числі і на соціальний захист та соціальне забезпечення. На підставі Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет. Так як виплата грошової допомоги для ветеранів війни потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону України про Державний бюджет України. Тобто до стабілізації економічного становища в Україні усі суспільні потреби, які тягнуть за собою видатки з Державного бюджету України, в тому числі і розмір зазначеної допомоги, мають бути задоволені виходячи з реальних фінансових можливостей видаткової частини Державного бюджету України і затверджені Законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Такі ж самі концептуальні підходи закріплені, зокрема, в положеннях ст. 22 Загальної декларації прав людини, згідно з якими кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення відповідно до ресурсів кожної держави. Крім того, ст.22 Бюджетного кодексу України визначено, що для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути за бюджетними призначеннями, передбаченими законом про Державний бюджет України,- органи, уповноважені відповідно Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України забезпечувати їх діяльність, в особі їх керівників, а також міністерства, інші центральні органи виконавчої влади. Відповідно до статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Кошти на виплату допомоги, вказаної у позові отримує Департамент соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації від головного розпорядника коштів - Міністерства соціальної політики України. Управління соціального захисту населення Конотопської РДА забезпечує лише їх виплату. Вважають, що зі своєї сторони управління не порушило ніяких положень Конституції України та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в статті 13 якого передбачено, щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Згідно з п.26 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного Кодексу норми і положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Вказане положення було внесено до Бюджетного Кодексу Законом № 79-УІІІ від 28.12.2014, тобто по часу пізніше ніж положення ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в зв'язку із чим має прерогативу. Крім цього невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері. Одним із таких органів і є Кабінет Міністрів України, який згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 Конституції України. Виплата ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік, була здійснена з дотриманням зазначених норм права, які неконституційними у передбаченому чинним законодавством України порядку, не визнавались. Посилання ОСОБА_1 на рішення Конституційного суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008р. про визнання неконституційними відповідних норм Закону України Про Державний бюджет на 2008р., якими зменшувалися вказані виплати, не може бути прийняте до уваги, оскільки вказані норми регулювали тільки період 2008р. Відповідно ж до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №1-11/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116. частини другої статті 124. частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України. Кабінет Міністрів України уповноважений встановлювати розмір соціальних виплат. Крім цього Конституційний Суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Згідно до п. 8 ст. 7 БК України - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями, та відповідно до ч. 1 ст. 23 цього Кодексу, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Пунктами 2 та 3 рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 13 січня 2012 року вирішено, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України». Зі своєї сторони відповідачем не порушено положень Конституції України (ст.ст.19,95) та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в статті 13 якого передбачено, що Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017р. № 223 "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" установлено, що 2017 році виплата разової грошової допомоги для інвалідів війни здійснюється у такому розмірі -2700 грн., яка була виплачена ОСОБА_1

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус інваліда війни, що підтверджується копією посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_1 від 09 червня 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інваліда війни (а.с.3).

Позивачу було проведено виплату щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни до 05 травня 2017 року у розмірі 2700 грн. Вказана обставина доказуванню не підлягає, оскільки в силу ч.3 ст.72 КАС України визнається сторонами і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Позивач 28 вересня 2017 року звернувся до управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації з письмовою заявою, де просив перерахувати та виплатити йому недоплачену суму грошової допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII(далі - Закон №3551-XII) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно з ч.1 ст.17-1 Закону №3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ пунктом 63 якого розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п.26 згідно з яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1200 гривень. Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України не конституційними.

Як встановлено з письмових заперечень відповідача у 2017 році позивачу виплачено 2700 грн. (а.с.16-19).

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25 січня 2012 року у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції ‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень та обставин справи, суд приходить до висновку, що у 2017 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», правомірно здійснена в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Водночас, суд не застосовує правову позицію, викладену у постанові Верховного суду України від 10.02.2016 року, оскільки спірні правовідносини у цій адміністративній справі виникли у квітні 2014 року, за інших фактичних обставин, встановлених судом, тому підстав для висновку про застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах немає.

За таких обставин суд визнає доведеним, що управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації, провівши нарахування та виплату позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2017 рік в розмірі 2700 грн., діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв'язку із їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.22, 24, 124, 152 Конституції України, ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 2, 3, 11, 94, 99, 100, 158-163, 183-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни - відмовити.

Постанова може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С. В. Галян