Справа № 607/8120/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9419/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 24.06.2017 року серії АР №580475 про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що не вчиняв зазначеного адміністративного правопорушення.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено; скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №580475 від 24.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, УПП у місті Тернополі оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач 24 червня 2017 року о 14 год. 50 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Шептицького - ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz «E220», державний номерний знак НОМЕР_1, при повороті праворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП

Згідно постанови серії АР № 580475 від 24 червня 2017 року, винесеної інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_3, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що з відеозапису неможливо ідентифікувати транспортний засіб, зафіксований на ньому, а саме неможливо розібрати державний номерний знак автомобіля та особу яка ним керує, через низьку якість зображення, оскільки автомобіль працівників поліції рухався на значній відстані від ймовірного на думку поліцейських місця порушення, тому встановити чи водій автомобіля який рухався у напрямку вул. ОСОБА_2, увімкнув правий покажчик повороту чи ні однозначно встановити не можливо.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов»язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Як встановлено частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз»їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв»язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п»яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Так, згідно із п. 9.2 ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, а саме: перед початком руху і зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Крім цього, ч. 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи наявний відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля, відповідно до якого зафіксовано, що позивач при повороті праворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що інспектор поліції при винесенні оскарженої постанови діяв відповідно до норм чинного законодавства, в межах своєї компетенції та у спосіб, що передбачений законодавством, відтак правомірно виніс оскаржену постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм неналежну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції задовольнити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2017 року у справі №607/8120/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлено та підписано 12.10.2017 року.