Справа № 495/5238/16-а
Суддя: Боярський О. О.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/5238/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово судді Боярський О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до Виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України (далі - Служба) звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовом до виконкому Затоківської селищної ради та уточнивши свої позовні вимоги, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Затоківської селищної ради № 30 від 17.03.2016 року, стягнути на користь позивача судові витрати.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані наступним.

На підставі рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2015 року № 916/3372/15 за Службою було визнано та зареєстровано право власності на будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому вказане рішення було залишено без змін апеляційною та касаційною інстанцією. Так, під час розгляду справи №916/3372/15 було встановлено, що рішенням Затоківської селищної ради №1002 від 14.01.2002 затверджено акт інвентаризації земельної ділянки площею 0,4267 та Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства від 26.04.2001 та вирішено надати вказаній особі у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди терміном на 10 років земельну ділянку площею 0,4267 га, яка використовується для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Як наслідок, 13.06.2002 року між Затоківською селищною радою (Орендодавець) та Причорноморським державним регіональним геологічним підприємством (Орендар) було укладеного договір оренди земельної ділянки, згідно умов п. 1.1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди терміном на 10 років забудовані землі площею 4 267 кв.м., розташовані у Сонячному курортному районі смт Затока, для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

На підставі наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 29.11.2005 № 437 будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» в смт Затока були передані на баланс державного геологічного підприємства «Причерноморгеологія».

Рішенням Затоківської селищної ради № 666 від 23.12.2011 було продовжено договір оренди з Причорноморським державним регіональним геологічним підприємством на 25 років.

Між тим, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2004 по справі № 2-4030, право власності на комплекс будівель та споруд, розташовані на земельній ділянці площею 4267 кв.м. по АДРЕСА_1 було визнано за ОСОБА_1.

Після того, як Причорноморському державному регіональному геологічному підприємству стало відомо про факт існування рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2004 по справі № 2-4030, останнє було оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області та 18.06.2014 року скасовано з ухваленням новим рішенням про відмову у задоволенні позову.

Постановою Окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року було скасовано рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно за ОСОБА_1, яка до цього, 21.03.2014 року, передала вказані будівлі та споруди бази відпочинку до статутного капіталу «БВ «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Служба зазначає, що будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» належать до державної форми власності та у встановленому законом порядку не вибували з володіння власника - Державної служби геології та надр України. Будівлі та споруди розміщені на земельній ділянці площею 0,4267 га, право користування якою належить виключно Службі на підставі рішення Затоківської селищної ради № 1002 від 14.01.2002 року, договору оренди земельної ділянки від 13.06.2002 року та рішення № 666 від 23.12.2011 року про продовження договору оренди на 25 років.

Правовим наслідком встановлення вищезгаданих обставин та відновлення порушених прав держави, в особі Державної служби геології та надр України, стало задоволення Одеським окружним адміністративним судом позовних вимог Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства в межах провадження в адміністративній справі №815/5811/15 про скасування рішення реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області №11801839 від 21.03.2014 року про державну реєстрацію за ПП «БВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» права власності на будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Незважаючи на викладене, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеської області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000313, було встановлено, що невідомими особами надані неправдиві відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у частині площі земельних ділянок, їх кадастрових номерів та адрес їх розташування. Зокрема, органом дізнання встановлено, що за базою відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» була закріплена адреса: АДРЕСА_1, проте станом на 23.05.2016 відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, де фактично розміщена база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» замість АДРЕСА_1 закріплена адреса: АДРЕСА_2.

При цьому, як зазначає позивач, за вказаною земельною ділянкою частково на кадастровій карті України рахуються дві інші земельні ділянки з іншими кадастровими номерами, а відомості про право власності та речові права в кадастровому реєстрі відсутні. Приведені вище обставини знайшли своє підтвердження за змістом ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2016 та вказують на те, що належні Службі на праві користування земельні ділянки є предметом кримінального правопорушення щодо переоформлення, продажу зазначених земельних ділянок іншим особам.

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Приморського районного м. Одеси від 26.05.2016, та, як приклад, копії рішення виконавчого комітету Затокіської селищної ради від 17.03.2016р. №30 Про присвоєння нової поштової адреси земельним ділянкам АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, які знаходяться у власності ОСОБА_2, останнім часом посадовими особами виконавчого органу місцевого самоврядування вчиняються штучні дії щодо виведення земельних ділянок із законного користування позивача шляхом протиправного переоформлення відповідних прав.

На думку позивача, прийняття виконавчим комітетом Затоківської селищної будь-яких неузгоджених рішень щодо зміни ідентифікуючих ознак земельної ділянки (площа, кадастровий номер, адреса) за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває у користуванні Служби, є порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача як законного землекористувача зазначеної земельної ділянки.

Представник позивача - Галькевич О.І., в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, а саме просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Затоківської селищної ради № 30 від 17.03.2016 року.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі. В матеріалах справи міститься письмові заперечення відповідача на позов Служби.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі представлені сторонами докази та встановивши характер правовідносин, що склалися між ними, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог Служби з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2015 року по справі № 916/3372/15 за позивачем 14.04.2016 року було зареєстровано право власності на будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою: АДРЕСА_1.

Доводи позивача щодо наявності в нього титулованого права користування земельною ділянкою площею 0,4267 га за адресою: АДРЕСА_1, судом не приймаються, оскільки матеріалами справи вони ніяк не підтверджуються, жодний належний доказ суду не надавався.

Варто зазначити, що предметом розгляду даної справи є зміна юридичної адреси ділянки АДРЕСА_1, правовий (речовий) стан будівель і споруд та самої ділянки не є предметом дослідження.

Частина 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» № 280/97: виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Стаття 11 КАС України: розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи (ч.2 ст.69 КАС).

Під час розгляду справи суд сприяв у виконанні позивачем свого процесуального обов'язку щодо надання доказів на підтвердження заявлених вимог та ухвалою від 02.08.2016 року задовольнив клопотання позивача про витребування у відповідача копії рішень, що призвели до зміни у 2016 році первісної площі спірної земельної ділянки (кадастрового номеру, адреси). Проте, 22.08.2016 року представник відповідача надав відповідь про неможливість надати суду необхідні докази у зв'язку з тим, що їх викрали, що підтверджується Актом проведення інвентаризації майна та документів, які знаходились в кабінеті секретаря Затоківської селищної ради станом на 20.07.2016 року.

Відповідно до ст.. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд повністю погоджується з доводами відповідача стосовно того, що надана копія рішення виконкому Затоківської селищної ради № 30 від 17.03.2016 року, з огляду на положення ст.70 КАС України, є недопустимим доказом та не може бути взятий судом до уваги під час вирішення справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно п.п.1, 2 Розділу 10 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах, організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5 порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку.

Таким чином, право на засвідчення копій рішень, які прийняті виконавчим комітетом Затоківської селищної ради, має виключно виконавчий комітет Затоківської селищної ради, а не будь-яка інша фізична чи юридична особа, в тому числі і позивач, який «засвідчив» додані до матеріалів справи копії нібито рішень та виписок з рішень виконавчого комітету Затоківської селищної ради.

Натомість, надана суду копія рішення виконкому № 30 від 17.03.2016 року, не приймається судом як доказ, оскільки не відомо джерело її походження.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності з ч.1 ст. 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Однак, через відсутність допустимих та належних доказів існування оскаржуваного рішення № 30 суд не може встановити обґрунтованість заявлених вимог, зокрема не надається можливим встановити чи дійсно існувало таке рішення виконкому, чи приймалось воно, та як порушує права позивача. При цьому, варто зазначити, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов до висновку про неможливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст..ст.140 Конституції України, ст..ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування» № 280/97, ст..ст. 2, 11, 69, 70, 71, 159, 161 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Державної служби геології та надр України до Виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: