Справа № 817/370/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2017 р.Р і в н е 817/370/17
11год. 40хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Форет М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.05.2015 №1910-17, від 01.06.2016 №1069-1305.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем у зв'язку з нарахуванням ОСОБА_1 заборгованості за несплату земельного податку за договором оренди № 221 від 08.06.2007. Відповідно до п.35 цього договору його дія припиняється в разі придбання орендарем земельної ділянки у власність. Позивачем як орендарем була подана заява у 2015 році щодо викупу земельної ділянки загальною площею 5640 квадратних метрів. Таким чином, позивач вважає, що відповідач не досліджував реальність взаємостосунків між орендодавцем та орендарем, а його висновки грунтуються на припущеннях.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав. Додатково повідомив, що з 2007 року у нього в орендному користуванні знаходилась земельна ділянка площею 5640 квадратних метрів за адресою м. Рівне, провулок Робітничий,3-а, за яку він сплачував орендну плату. Податкові повідомлення-рішення, які є предметом судового спору, позивач отримав у встановленому порядку. Рівненською міською радою було прийнято рішення від 16.03.2017 №3541 про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою м. Рівне, пров. Робітничий 3-А власнику розташованого на ній об'єкта нерухомого майна ОСОБА_1, а позивачем сплачено авансовий внесок за придбання земельної ділянки в сумі 499622,84 грн. Під час оформлення права приватної власності на земельну ділянку позивач подав необхідні документи державному реєстратору для державної реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 08.06.2007 і таке право було зареєстроване лише 04.09.2017. Відтак, позивач вважає, що підстав для нарахування контролюючим органом орендної плати за земельну ділянку не було, оскільки пунктом 4.1 договору було передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. З урахуванням наведеного просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.23-25). Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні наведеному в письмовому запереченні. Зокрема, зазначив, що згідно з договором оренди №221 від 08.06.2007 у позивача перебуває в оренді земельна ділянка загальною площею 5640 кв.м. Оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями позивачу нараховано орендну плату за 2015 та 2016 рік. Відтак, відповідно до приписів податкового законодавства ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати орендну плату за земельну ділянку, оскільки дія договору оренди від 08.06.2017 №221 припинена не була.

З наведених підстав в задоволенні адміністративного позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень просив відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю, з таких підстав.

Суд встановив, що ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області прийняті податкові повідомлення-рішення: від 18.05.2015 № 1910-17, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб в сумі 123343,33 грн. та від 01.06.2016 № 1069-1305 в сумі 176753,86 грн. (а.с.96).

Матеріалами справи стверджено і сторонами не заперечується, що підставою для нарахування позивачу вищевказаних грошових зобов'язань слугував укладений 08 червня 2007 року між Рівненською міською радою як орендодавцем та гр. ОСОБА_1 як орендарем договір оренди земельної ділянки для реконструкції нежитлового приміщення під майстерню з обробки металу, відкритий та закритий склади для зберігання металоконструкції та облаштування стоянки для автомобілів, яка знаходиться в м. Рівне у провулку Робітничому, 3-А (далі - договір оренди, а.с.7-8).

Відповідно до пунктів 2, 3 договору оренди в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5640 кв.метрів. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна.

Пунктом 8 договору оренди визначено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з пунктом 9 договору оренди за оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 22152,02 грн., земельний податок становить 22152,02 грн., розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку №03-20/66-1 виконаний Рівненським міським управлінням земельних ресурсів на 07 червня 2007 року. Сторони погоджуються, що орендна плата за землю справляється з моменту прийняття Рівненською міською радою рішення про надання земельної ділянки в оренду (рішення Рівненської міської ради №164 від 01.08.2006). Річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється чинним законодавством України.

Пунктами 11, 13 договору оренди передбачено, що орендна плата сплачується Орендарем щомісячно, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок НОМЕР_1 в управління ДКУ в Рівненській області МФО 833017, код 13050500, одержувач: Місцбюджет м. Рівне УБФ, ЗКПО 22586331. Розмір орендної плати може змінюватися за згодою сторін (шляхом внесення змін до цього договору). Пропозиції про перегляд розміру орендної плати надсилаються не надсилаються не частіше, ніж один раз на квартал і розглядаються відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 31 договору оренди Орендар зобов'язаний: своєчасно вносити орендну плату; впродовж п'яти днів після набрання чинності цим договором обчислити суму орендної плати у порядку, визначеному законодавством України і подати такий розрахунок і копію цього договору до Рівненського міського податкового органу за місцем розташування земельної ділянки; у строки встановлені законодавством України звітувати перед податковим органом міста про сплату орендної плати.

У пункті 35 договору оренди передбачені наступні підстави припинення дії договору:

- закінчення строку, на який договір було укладено;

- придбання Орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

Пунктом 36 договору оренди також визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Договір оренди набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 41 договору оренди).

Суд встановив, що договір оренди зареєстрований у Рівненській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.10.2007 за №21, що стверджується відповідним записом в договорі (а.с.8).

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 03.03.2015 стверджується, що земельна ділянка кадастровий номер АДРЕСА_1, яка розташована у провулку АДРЕСА_2 належить на праві власності Рівненській міській раді, перебуває в орендному користуванні, орендар ОСОБА_1, площа земельної ділянки, переданої в оренду 0,5640 гектарів (а.с.76-77).

12.03.2015 ОСОБА_1 подав заяву начальнику управління комунальною власністю м. Рівне (а.с.39) з проханням продати земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,5640 га для реконструкції нежитлового приміщення під майстерню з обробки металів, відкритих та закритих складів, яка знаходиться в межах ВК Рівненської міської ради в АДРЕСА_2 і надав згоду на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

16.03.2017 Рівненською міською радою прийнято рішення №2541 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_2 власнику розташованого на ній об'єкта нерухомого майна ОСОБА_1." (а.с.40).

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує наступне.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 269.1 статті 269 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до пунктів 288.1, 288.2 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Як встановлено судом, договір оренди від 08.06.2007 №221 зареєстрований у Рівненській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.10.2007 за №21.

Відтак, договір оренди № 221 від 08.06.2007 набув чинності з моменту його державної реєстрації, тобто з 15.10.2007, та слугував належною підставою для нарахування та сплати орендної плати за землю.

Відповідно до пп.271.1.1 п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

За змістом п.274.1 ст.274 цього Кодексу в редакції на час виникнення відповідних правовідносин було встановлено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 01.08.2017 №9-17-0.6-5797/2-17 підтверджується, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер АДРЕСА_1, яка розташована за адресою м. Рівне, провулок Робітничий,3а, станом на 01.01.2015 становить 4111499,53 грн.; станом на 01.01.2016 становить 5891778,83 грн. (а.с.61).

Таким чином суми податкових зобов'язань з орендної плати, які визначені спірними податковими повідомленнями-рішеннями, розраховані контролюючим органом правомірно та не перевищують нормативно встановлених розмірів.

Доводи позивача щодо внесенням ним авансового платежу за купівлю земельної ділянки, яка перебувала в орендному користуванні, та викуп такої земельної ділянки не впливають на оцінку спірних взаємовідносин сторін, позаяк предметом даного адміністративного спору є правомірність рішень контролюючого органу, яким визначені суми орендної плати за землю за 2015 та 2016 рік, в той час як авансовий внесок за обумовлену земельну ділянку позивач сплатив 24.05.2017 (а.с.38), що не звільняє його від податкового обов'язку, який виник в попередніх періодах на підставі діючого договору оренди.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач належними та допустимими доказами підтвердив, що при прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень він діяв відповідно до вимог закону, добросовісно та розсудливо. Доводи позивача не спростовують правомірності оскаржених рішень та не дають суду підстав для їх скасування. Таким чином, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.05.2015 №1910-17 та від 01.06.2016 №1069-1305 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.