Справа № 367/393/17
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Київ К/800/21438/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В., Єрьоміна А.В., Горбатюк С.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у справі №367/393/17 за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати неправомірними рішення управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області від 11 серпня 2016 року №2645 та зобов'язати призначити пенсію за віком з 17 червня 2016 року.

Посилався на те, що позивач має статус внутрішньо переміщеної особи та проживає за адресою: АДРЕСА_1, Київська область. 17.06.2016 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, відповідно до положень ч.2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте відповідач протиправно відмовив у призначенні пільгової пенсії за віком.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Ірпені Київської області від 11 серпня 2016 року № 2645 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Ірпені Київської області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дати подачі заяви про призначення пенсії, а саме з 17 червня 2016 року.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із протиправності дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку у зв'язку поданням позивачем повного пакету документів, який необхідний для призначення такої пенсії та наявності правових підстав для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на умовах передбачених ч.2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що довідки, як надані позивачем в додатках до позовної заяви не підтверджують пільговий характер праці позивача, не підлягають реєстрації та виконанню, оскільки видані на тимчасово окупованій території.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як установлено судами попередніх інстанцій, згідно паспорту серії НОМЕР_1 виданого Гірницьким ВР УМВС України в м.Макіївці від 30 грудня 1997 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року та відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 01 серпня 2016 року № проживає за адресою: АДРЕСА_1, Київська область.

Відповідно до записів у трудовій книжці та довідок з місця роботи позивач має загальний стаж - 26 років 8 місяців 9 днів, з них пільговий стаж 03 роки 5 місяців 13 днів за Списком № 1.

Даними записів в трудовій книжці серії БТ-І від 08 січня 1976 року НОМЕР_2 та довідкою відокремленого підрозділу «Шахти імені В.М. Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля» від 28 травня 2015 року № 01-177 позивач у період часу з 20 січня 1986 року по 07 липня 1989 року працював повний робочий день на підземних роботах на посадах - підсобний робітник, учень підземного гірничого, підземний гірничий, прохідник, що передбачені розділом 1 підрозділу 1 постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 за Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільговому розмірі.

17 червня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області із заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області від 11 серпня 2016 року №2645 позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на умовах визначених ч.2 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з посиланням на те, що записи в трудовій книжці не відображають повної інформації необхідної для визначення права на призначення пільгової пенсії за відсутності зайнятості працівника повний робочий день та відсутності атестації робочих місць.

Статтею 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються, зокрема в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік.

Згідно частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Як передбачено п. «б» ч. 1 ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.п. 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За приписами п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 92 року.

Відповідно до п.4 та 4.1 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 встановлено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Враховуючи те, що поданий позивачем пакет документів до управління Пенсійного фонду України в м.Ірпені Київської області для призначення пільгової пенсії за період часу з 20 січня 1986 року по 07 липня 1989 року достатній для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивачем підтверджено поданими документами відповідні умови праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про обґрунтованість позовних вимог щодо протиправності рішення відповідача та зобов'язання призначити пенсію за віком з 17 червня 2016 року.

Посилання Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області на те що довідки надані позивачем в додатках до позовної заяви не є належними доказами, які підтверджують пільговий стаж роботи для призначення пенсії так як видані підприємством, яке знаходиться на тимчасово окупованій території не беруться судом до уваги, оскільки створення та діяльність відокремленого підрозділу «Шахти ім.В.М. Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля» не визнано такому що не відповідає порядку передбаченому законом.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанції винесені законні і обґрунтовані рішення, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: