Справа № 820/1733/17
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 р. Справа № 820/1733/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю предстанвика позивача ОСОБА_2,

за участю представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2017р. по справі № 820/1733/17

за позовом ОСОБА_1

до Атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області , Головного управління Національної поліції в Харківській області , Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області

про визнання незаконним наказу та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Начальника Головного управління Національної поліції України в Харківській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати рішення атестаційної комісії Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 06.03.2017р., яке полягає в тому, що старший лейтенант поліції інспектор Куп'янського відділу поліції (м.Куп'янськ) Головного Управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді; визнати незаконним та скасувати наказ № 179 о/с від 21.03.2017р. т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині звільнення старшого лейтенанта поліції інспектора Куп'янського відділу поліції (м.Куп'янськ) Головного Управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді через службову невідповідальність; поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора Куп'янського відділу поліції (м.Куп'янськ) Головного Управління Національної поліції в Харківській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 21.03.2017 року.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, оскаржувані наказ та рішення прийняті відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв'язку із чим порушують його права та законні інтереси.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року у справі № 820/1733/17 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Начальника Головного управління Національної поліції України в Харківській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області про визнання незаконним наказу та поновлення на посаді.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали, просили суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, 07.11.2015 року наказом №50 о/с Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 на підставі його заяви, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України, призначено з присвоєнням спеціального звання поліції "старший лейтенант поліції" в порядку переатестування на посаду інспектора Куп'янського відділу поліції ( м. Куп'янськ)) Головного управління Національної поліції в Харківській області. (а.с 43)

06.02.2017 відповідно до вимоги п.3 розділу IV Інструкції на позивача безпосереднім начальником - начальником сектору превенції патрульної поліції Куп'янського ВП ГУНП був складений атестаційний лист з висновком прямого керівника т.в.о. начальника Куп'янського ВП ГУНП в Харківській області про відповідність займаній посаді.

Атестування позивача проводилось атестаційною комісією №23.

Згідно протоколу ОП №614 атестаційної комісії № 23 від 06.03.2017 року комісія прийшла до висновку, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області по особовому складу №179 о/с від 21.03.2017 року на підставі висновку атестаційної комісії №23 ГУНП в Харківській області від 06.03.2017 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора сектору реагування патрульної поліції Куп'янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області звільнено зі служби в поліції згідно з п. 5 ч. 1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) з 21.03.2017 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що видання наказу про звільнення відбулось з дотриманням норм Інструкції та згідно вимог Закону України "Про Національну поліцію".

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами 9, 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Положеннями п.п.9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на визначення щодо відповідності посаді, як під час прийняття, так і після прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що законодавцем передбачена альтернатива вибору для працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме: прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Умовами для прийняття працівників міліції на службу в поліцію є бажання проходити службу в поліції та відповідність вимогам до поліцейських, визначених Законом України «Про Національну поліцію».

При цьому, реалізація цих умов відбувається у визначений Законом строк: упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону (в період з 07 серпня 2015 року по 07 листопада 2015 року) та шляхом видання наказу про призначення за згодою особи або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими.

Разом з тим, 07.11.2015 року наказом №50 о/с Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 на підставі його заяви, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України, призначено з присвоєнням спеціального звання поліції "старший лейтенант поліції" в порядку переатестування на посаду інспектора Куп'янського відділу поліції ( м. Куп'янськ)) Головного управління Національної поліції в Харківській області.

11.02.2016 року наказом ГУНП в Харківській області № 49 о/с позивач був призначений на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції Куп'янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Так, накази про призначення позивача на посаду «По особовому складу» не містять застереження про тимчасовість посади позивача, його призначено на постійну посаду.

Поряд з цим, відповідно до положень ст. 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Таким чином, національна поліція визнала відповідність ОСОБА_1 вимогам щодо поліцейського та достатньої фаховості для зайняття посади, шляхом видання наказу.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 ст. 57 вказаного Закону визначено вичерпний перелік підстав для проведення атестування поліцейських, до яких належить призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Прийняття рішення про проведення атестування поліцейських з інших підстав, ніж зазначені у ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», законом не передбачено.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, котра затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465, зокрема її пункт 3 розділу І.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина четверта статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з частиною п'ятою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

З вищезазначеними нормами Закону України «Про Національну поліцію» кореспондуються положення Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України №1465 від 17.11.2015.

Відповідно до пп.2 п.1 розділу IV Інструкції про проведення атестування поліцейських організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають, серед іншого, складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені Законом України «Про Національну поліцію».

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене вище узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 березня 2014 року у справі №21-13а14.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як свідчать матеріали справи, Наказом ГУНП в Харківській області від 09.12.2016 № 1271 було затверджено персональний склад атестаційної комісії для проведення атестування поліцейських ГУНП в Харківській області.

06.02.2017р. позивач у рапорті на ім'я начальника ГУНП в Харківській області надав згоду на проведення його атестування відповідно до пункту 1 ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з цим, відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 підлягав атестації та включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Також, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду чи переміщений на нижчу посаду, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, а тому рішення про призначення атестації позивача без наявності законодавчо визначених підстав (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду, дисциплінарного провадження) є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та порушує права позивача.

Враховуючи наведене , колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 не підлягав атестації.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при проведенні атестування позивача не були дотриманні вимоги Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, у зв'язку з чим висновки атестаційної комісії не можуть бути підставами для звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року у справі № 820/1733/17 не відповідає ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Згідно п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби; присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно довідки Головного управління Національної поліції в Харківській області про доходи, позивач в лютому та березні 2017 року відпрацював 28 та 21 робочих днів відповідно і його середньоденна заробітна плата складає 274,42 грн., а середньомісячна 6723,26 грн. (а.с.80), а тому з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь позивача підлягає стягненню грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 21.03.2016 року по 12.10.2017 року в сумі 46102,38 грн.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач у справі звільнений від сплати судового збору за подання вказаного позову згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати за адміністративного позову (640,00 грн.) та апеляційної скарги (704,00 грн.) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції Харківській області.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2017р. по справі № 820/1733/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Начальника Головного управління Національної поліції України в Харківській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області про визнання незаконним наказу та поновлення на посаді - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Головного управління Національної поліції в Харківській області від 06.03.2017 року зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: " 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийняте стосовно ОСОБА_1.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 21.03.2017 року №179 о/с особовому складу в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Куп'янського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області.

Поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Куп'янського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області з 21.03.2017 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області () на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 46102,38 грн. (сорок шість тисяч сто дві гривні 38 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції Харківській області судовий збір у розмірі 1344 грн. 00 копійок до спеціального фонду державного бюджету України: отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі 6723,26 грн. (шість тисяч сімсот двадцять три гривні).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калиновський В.А.
Повний текст постанови виготовлений 18.10.2017 р.