Справа № 489/3838/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/3838/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Кирильчук О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенка О.В., Бойка А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та її закриття,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року позивач звернуся до суду з адміністративним позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області, в якому проси суд скасувати постанову №22 від 23 лютого 2016 року по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП України та закрити вказану адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за відсутності події адміністративного правопорушення. За змістом позову про оскаржувану постанову позивачеві стало відомо на стадії її виконання ДВС ММУЮ у Корабельному районі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 серпня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк до суду із позовними вимогами, скасувати це рішення і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи.

До суду апеляційної інстанції надійшло заперечення відповідача на зазначену апеляційну скаргу, вмотивоване тим, що ОСОБА_1 пропущено десятиденний строк звернення до суду із зазначеним позовом як з дня винесення постанови так і з дня отримання її позивачем.

За приписами п.1 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

На підставі пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553), а саме перевірка виконання вимог припису від 07.05.2015 № 113 на об'єкті «Житловий будинок, літня кухня, гараж, господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1» було проведено позапланову перевірку.

На виконання п. 17 Порядку № 553, у зв'язку з виявленням фактів правопорушення містобудівного законодавства, крім акта перевірки 10.02.2016р. складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.02.2016р. відносно ОСОБА_1 та видано припис № 20 /а.с. 24/.

23.02.2016р. була винесена постанова № 22 по справі про адміністративне правопорушення за невиконання вимог припису № 113 від 07.05.2015р., ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 18842 КУпАП /а.с 22/, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Також в постанові вказано, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова надсилається до державної виконавчої служби для її виконання у примусовому порядку. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у цій постанові та становить 13600 грн.

26.02.2016р. постанова № 22 була отримана ОСОБА_1, що підтверджується копією поштового повідомлення № 801 про вручення поштового відправлення /а.с. 48/.

05.05.2016р. Корабельним відділом ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження /а.с. 49/.

18.05.2016р. Корабельним відділом ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області була винесена постанова про арешт коштів боржника /а.с.50/.

Не погоджуючись з постановою УДАБІ у Миколаївській області в частині призначення розміру штрафу, позивач оскаржив її в судовому порядку.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду. При цьому позивачем не наведено достатніх підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Питання щодо строків звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав врегульовані положеннями статті 99 КАС України.

За приписами частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, чинним процесуальним Законом обмежено право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів певним строком. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно правових відносинах.

За правилами частини 3 статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, аналіз вищезазначених правових норм дає суду підстави для висновку, що для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів встановлені загальні та спеціальні строки, які покликані дисциплінувати учасників процесу.

Для оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення передбачено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня винесення постанови. При цьому слід врахувати, що пропуск такого строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з частиною 1 якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною першою статті 102 КАС України встановлено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, визначених законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд має виходити з того, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, тобто пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із копії поштового повідомлення (а.с.48) оскаржувану постанову № 22 від 23.02.2016р. по справі про адміністративне правопорушення за невиконання вимог припису № 113 від 07.05.2015р., отримано ОСОБА_1 - 26.02.2016р. а з даним позовом позивач звернувся до суду лише 14.08.2017 р.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання позивача як на підставу пропуску строку оскарження на хворобу представника, який не подав вчасно позов не свідчать про істотні перешкоди для своєчасного звернення до суду, оскільки позивачем не надано жодних доказів уповноваження ОСОБА_2 на представництво його інтересів у виконавчому провадженні із виконання постанови №22 від 23 лютого 2016 року та в суді з приводу її оскарження.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявності обставин, що перешкоджали йому звернутись до суду в межах строку, визначеного КАС України та КУпАП, та становили об'єктивно непереборні перешкоди, які пов'язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права на оскарження спірного рішення відповідача.

Отже, зважаючи на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що існували певні об'єктивні перешкоди для звернення до адміністративного суду у встановлений ст. 289 КУпАП строк, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та її закриття - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної через п'ять днів після направлення її копії сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.В.Бойко