Справа № 817/992/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2017 р.Р і в н е 817/992/17
09год. 05хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Управління Держпраці у Рівненській області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Держпраці у Рівненській області (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_3Р.), в якому просило суд застосувати до відповідача заходи реагування шляхом повного зупинення експлуатації об"єкта підвищеної небезпеки другого класу (АЗС) та виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме:

- газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах;

- електрообладнання, призначеного для експлуатації (застосування) у вибухонебезпечних зонах.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача повідомив, що Управлінням Держпраці у Рівненській області було проведено планову комплексну перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно - правових актів з охорони праці та промислової безпеки на автозаправній станції, яка належить ФОП ОСОБА_3 Вказаною перевіркою встановлено ряд порушень законодавства з охорони праці та промислової безпеки відповідачем. У строки вказані приписом відповідач не усунув порушення зазначені в акті. А тому, керуючись ч.5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877, позивач звернувся до суду щодо застосування заходів реагування до субєкта господарювання, оскільки експлуатації об'єкта може бути зупинена виключно за рішенням суду. З підстав зазначених у адміністративному позові та додаткових поясненнях на позов, представник позивача просив суд позов задовольнити повністю. (а.с.56-57)

Відповідач подав заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування заперечень зазначив, що виходячи з аналізу чинного законодавства у позивача були відсутні підстави для звернення із вказаним позовом щодо застосування заходів реагування шляхом повного зупинення експлуатації об"єкта підвищеної небезпеки другого класу (АЗС). Крім того, представник відповідача повідомив, що на даний час суб'єктом господарювання проводяться роботи з метою усунення порушень зазначених в акті перевірки. З підстав зазначених в заперечення на адміністративний позов, представник відповідача просив суд - у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, з огляду на таке.

Відповідно до копії Свідоцтва, Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, вул. Рівненська, 9, смт. Гоща, Гощанський район, Рівненської області) здійснено державну реєстрацію об'єкта підвищеної небезпеки - автозаправна станція (АЗС), про що зроблено запис у журналі обліку реєстрації об'єктів підвищеної небезпеки №94 від 13.12.2005 року(а.с.17).

Вказаній автозаправній станції (АЗС) надано другий клас об'єкту підвищеної небезпеки, відповідно до копії висновку від 09.12.2005 року(а.с.18).

Судом встановлено, що на виконання наказу від 29.05.2017 року №297 про комплексну перевірку дотримання вимог законодавства з питань праці ФОП ОСОБА_3, за направленням на проведення перевірки від 29.05.2017 року №349-Н/01-26, позивачем у період з 01.06.2017 року по 12.06.2017року було проведено планову комплексну перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно - правових актів з охорони праці та промислової безпеки ФОП ОСОБА_3Р.(а.с.5, 6).

За результатами перевірки складено акт перевірки виробничого об'єкта від 12.06.2017 року №12а/07-2 (далі - акт перевірки від 12.06.2017 року №12а/07-2)(а.с.7-12).

Перевіркою виявлено ряд порушень, а саме:

- не подано декларування безпеки об'єкта підвищеної небезпеки АЗС в Управління Держпраці для внесення до Державного реєстру декларацій що є порушенням вимог статті 10 Закону України «Про обєкти підвищеної небезпеки» та пункт 3 нормативів порогових мас небезпечних речовин для ідентифікації об'єктів підвищеної небезпеки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 956);

- керівник підприємства не пройшов навчання з питань охорони праці (що є порушенням вимог статті 18 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 5.1, 5.4, 5.5 НПЛОП 0.00-4.12-05 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці);

- до виконання робіт з підвищеною небезпекою допущені працівники (оператор АЗС), які не пройшли професійної підготовки (не одержали кваліфікаційного посвідчення), навчання основам охорони праці за планами і програмами в професійно-технічних училищах, в навчальних центрах, учбово - курсових комбінатах або інших навчальних закладах, що мають відповідні ліцензії (що є порушенням вимог статті 18 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 2.1, 2.3, 3.17 НПАОП 0.00-4.12-05 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, а також пунктів 1.3.5, 2.10.2 НПАОП 63.2-1.13-87 Правила з техніки безпеки і промислової санітарії при експлуатації нафтобаз і заправних станцій);

- на підприємстві не створена та не затверджена наказом комісія з питань охорони праці, що є порушенням вимог що є порушенням вимог статті 18 Закону України «Про охорону праці» та пункт 3.9 НПАОП 0.00- 4.12-05 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці);

- відсутні протоколи перевірки знань з питань охорони праці працівників підприємства, що є порушенням вимог що є порушенням вимог статті 18 Закону України «Про охорону праці» та пункту 3.13 (додаток 1) НПАОП 0.00-4.12-05 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці);

- не пройшли у встановлені терміни повторний інструктаж, а саме не рідше 1 раз на 3 місяців працівники, які зайняті на роботах підвищеної небезпеки (проводиться раз на 4 місяці) що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 6.1, 6.5, 6.8 НПАОП 0.00-4.12- 05 Типове положення про порядок проведення навчання і перевірку знань з питань охорони праці);

- на вхідних дверях приміщення АЗС та резервуарах з нафтопродуктами не вказана категорія та клас щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог норм визначення категорій приміщень, що є порушенням вимог (що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 1.6.1 НПАОП 63.2-1.13-87 Правил з техніки безпеки та промислової санітарії при експлуатації нафтобаз і автозаправних станцій);

- на АЗС не працює гучномовний звязок що є порушенням вимог (що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 2.1.2 НПАОП 63.2-1.13-87 Правил з техніки безпеки та промислової санітарії при експлуатації нафтобаз і автозаправних станцій);

- не розроблено на 2017 рік згідно додатку 1 «Типової інструкції з організації безпечного ведення газонебезпечних робіт», з зазначенням можливих небезпечних і шкідливих виробничих факторів та основних заходів по виконанню даних робіт, перелік газонебезпечних робіт, де вказані газонебезпечні роботи: І - що проводяться з оформленням наряд-допуска; II - без оформлення наряд-допуска, з обовязковою реєстрацією таких робіт в журналі; III - викликані необхідністю ліквідації або локалізації можливих аварійних ситуацій і аварій, що є порушенням вимог (що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 1.7, 1.8, 1.9 НПАОП 0.00.5.11-85 Типова інструкція з організації безпечного ведення газонебезпечних робіт);

- в журналі обліку газонебезпечних робіт, які проводяться без наряду- допуску, не вказуються заходи безпеки при підготовці та проведенні робіт, що є порушенням вимог (що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 1.14 НПАОП 0.00-5.11-85 Типової інструкції організації безпечного ведення газонебезпечних робіт);

- не вивішені попереджуючі та забороняючи знаки безпеки в місцях, які є небезпечними для здоровя і життя працюючих, зокрема:

- попереджувальні знаки, що становлять небезпеку для працюючих;

- знаки, які забороняють користування відкритим вогнем та попереджають про обережність за наявності займистих та вибухових речовин тощо (що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці, та пунктів 1.4.12 НПАОП 63.2-1.13-87 Правил з техніки безпеки ті промислової санітарії при експлуатації нафтобаз і автозаправних станцій, і також пунктів 1,1.4,1.5,3.10,3.11 ГОСТ12.4.026-76 ССБТ «Цвета сигнальные и знаки безопасности»);

- не предявлений договір про постачання електричної енергії та акти розмежування електричних мереж за балансовою належністю та експлуатаційною відповідальністю між споживачем і електропередавальною організацією (що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 3.1, 3.2 розділ IV «Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів», а також пункту 8.7.3 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів.»);

- призначено особу, відповідальну за електрогосподарством ОСОБА_4, який не має відповідної групу з електробезпеки, а також освіти за відповідним напрямом (спеціальністю) енергетичного профілю (ЩО Є

- порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пункту 1.5 розділ IV «Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів», а також пункту 1.3.2 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»);

- особа, відповідальна за електрогосподарство, не пройшла навчання з питань охорони праці, а саме: Правила експлуатації електроустановок споживачів, Правила технічної експлуатації електроустановок, Правила улаштування електроустановок, Правила охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями, що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 5.4, 5.5 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці», а також пункту 2.18 розділ IV «Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів»);

- не проведено опосвідчення стану безпеки електроустановок із оформленням актів (що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 8.1, 8.2 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів);

- відсутня виконавча документація на заземлюючі пристрої з привязками до будівель і постійних споруд (що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 8. 7.3 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів);

- відсутні протоколи вимірювань значення опору заземлювальних пристроїв (що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 7.4, 7.7 розділ VII «Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів», а також пункту 8.7.3 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»);

- відсутнє захисне заземлення електричного щита 380В в приміщенні операторської (що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 7.1., 7.2. розділ VII «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»);

- не проведено вимірювання ізоляції кабелів-подовжувачів (що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пункту 6.7.24 НПАОП 40.1-21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів);

- відсутні пристрої грозозахисту (що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та пунктів 8.2., 8.3. розділ VII «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»).

Разом з тим, на підставі акту перевірки від 12.06.2017 року №12а/07-2 Управлінням Держпраці у Рівненській області складено припис від 12.06.2017 року №12п/07-2/12а на усунення виявлених порушень під час перевірки (далі - припис)(а.с.13-17).

Враховуючи виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, які не усуненні відповідачем, позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із постанови КМУ від 10.09.2014 року №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», з метою оптимізації системи центральних органів виконавчої влади та відповідно до п.9 та п.9-1 ст.116 Конституції України, Кабінет Міністрів України постановив: утворити Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з питань праці та Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки і поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері охорони надр), а також функції з реалізації державної політики у сфері гігієни праці та функції із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників.

Згідно п. 5 зазначеної постанови, центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Права та обов'язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 (далі - Положення №96), державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пп.16 п.4 Положення №96, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7 Положення №96).

Водночас, згідно з додатком до постанови КМУ від 11.02.2015 року №100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» утворено Управління Держпраці у Рівненській області.

Крім того, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877 (далі - Закон України від 05.04.2007 року № 877).

Згідно із ст. 1 Закону України від 05.04.2007 року № 877, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 4 Закону України від 05.04.2007 року № 877, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч.7 ст.7 цього Закону, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

У відповідності до ч.8 ст.7 вище зазначеного Закону, припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Крім того, ст.183-2 КАС України, також передбачена можливість вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

Як вбачається з вищевикладених норм чинного законодавства, підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування є виявлення органом нагляду (контролю) порушення вимог законодавства, про що зазначається в акті перевірки, та що є наслідком зупинення (повного або часткового) виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у позивача наявні підстави для звернення до суду із вказаним позов, а тому заперечення відповідача в цій частині є безпідставними.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позовна вимога про застосування заходів реагування шляхом повного зупинення експлуатації об'єкта підвищеної небезпеки другого класу (АЗС), не може бути задоволена повністю.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно із ст.13 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 року № 2694(далі - Закон України від 14.10.1992 року № 2694), роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

У відповідності до ч.2 ст.5 Господарського кодексу України, конституційні основи правового господарського порядку в Україні становлять забезпечення державою належних, безпечних і здорових умов праці.

Здійснення будь-якої господарської діяльності, що загрожує життю і здоров'ю людей або становить підвищену небезпеку для довкілля, забороняється (ч.1 ст.246 Господарського кодексу України).

У відповідності до ч.3 ст. 21 цього Закону, роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Разом з тим, згідно із абз.4 ст.1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 06.09.2005 року № 2806, документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Так, актом перевірки від 12.06.2017 року №12а/07-2 встановлено порушення відповідачем ст.21 Закону України від 14.10.1992 року № 2694, а саме неотримання дозволу Держпраці або його територіального органу на виконання робіт підвищеної небезпеки (газонебезпечні роботи) та експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (електрообладнання, призначеного для застосування у вибухонебезпечних зонах), перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України.

А тому, на думку суду безпідставним є застосування заходів реагування шляхом повного зупинення експлуатації об"єкта підвищеної небезпеки другого класу (АЗС), оскільки в даному випадку є підстава лише для частково зупинення об'єкта, так як відповідач здійснював діяльність без отриманого дозволу Держпраці, отримання якого є обов'язковим. Тоді як, інші порушення, які виявлені у ході перевірки, - не тягнуть за собою підстав для зупинення експлуатації об"єкта.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України від 05.04.2007року №877, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення субєкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

У ході судового засідання позивач частково довів суду обґрунтованість позовних вимог. Натомість відповідач, не надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не надав доказів усунення виявлених порушень, які містяться у складеному приписі органу державного нагляду (контролю), який є обов'язковий для виконання у визначені строки суб'єктом господарювання.

Таким чином, виходячи із аналізу наведених норм діючого законодавства України, та обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково: шляхом часткового зупинення експлуатації об"єкта підвищеної небезпеки другого класу (АЗС) щодо виконання робіт підвищеної небезпеки лише в частині газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежонебезпечних зонах, експлуатації електрообладнання, призначеного для застосування у вибухонебезпечних зонах.

В силу ч.3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи відсутність доказів сплати судового збору, судові витрати - не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Застосувати до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, вул. Рівненська, 9, смт. Гоща, Гощанський район, Рівненської області) заходи реагування шляхом часткового зупинення експлуатації об"єкта підвищенної небезпеки другого класу (АЗС) щодо виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме:

- газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах;

- експлуатацію електрообладнання, призначеного для застосування у вибухонебезпечних зонах.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зозуля Д.П.