Справа № 815/3267/16
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3267/16

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Димерлія О.О.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на додаткову постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року по справі за позовом приватного підприємства «Землі Бессарабії» до Державної фіскальної служби України про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08.07.2016 року приватне підприємство «Землі Бессарабії» звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про зобовязання збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми податку приватного підприємства «Землі Бессарабії», на яку може бути зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 607 747 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2016 року позов задоволено.

21.06.2017 року ПП «Землі Бессарабії» подало до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просило: визначити спосіб збільшення Державною фіскальною службою України у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми податку ПП «Землі Бессарабії», на яку може бути зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 607 747 грн., із встановленням строку для подачі ДФС України до суду звіту про таке збільшення суми ПДВ; присудити на користь ПП «Землі Бессарабії» за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України понесені позивачем судові витрати в розмірі 9 116,21 грн.

Додатковою постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної фіскальної служби України на користь ПП «Землі Бессарабії» судові витрати у розмірі 9 116,21 грн. В задоволенні заяви в іншій частині - відмовлено.

Не погоджуючись з додатковою постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 року Державна фіскальна служба України 07.08.2017 року подала апеляційну скаргу на вказану постанову, обґрунтовану посиланням на порушення судом норм матеріально та процесуального права.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що позивачем під час звернення до суду було заявлено 1 позовну вимогу немайнового характеру, а тому стягненню на його користь з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1378 грн.

На підставі вказаного апелянтом ставиться питання про скасування додаткової постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 року та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд першої інстанції, приймаючи додаткову постанову та стягуючи на користь позивача сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України, виходив з приписів ст. 94 КАС України, якою передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Колегія суддів погоджується з висновком Одеського окружного адміністративного суду про наявність підстав для прийняття додаткової постанови зважаючи на те, що при ухваленні 05.10.2016 року судом постанови про задоволення позову ПП «Землі Бессарабії», не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача всієї суми судового збору, сплаченої ПП «Землі Бессарабії» згідно платіжного доручення №752 від 29.06.2016 року. При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлює Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, статтею 4 визначено розміри ставок судового збору.

Відповідно до п.п 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

В свою чергу, відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 рік складала 1378 грн.

Апеляційний суд встановив, що при зверненні в липні 2016 року з позовом до суду ПП «Землі Бессарабії» сплатило судовий збір за ставкою, встановленою для сплати за подання юридичною особою адміністративного позову майнового характеру, тобто 1,5% від 607 747 грн., що складає 9116,21 грн.

Адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що заявлена ПП «Землі Бессарабії» у справі позовна вимога про зобовязання ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми податку ПП «Землі Бессарабії», на яке може бути зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 607 747,00 грн., має характер немайнової, оскільки безпосередньо не породжує підстав для зміни майнового стану юридичної особи.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що стягненню з ДФС України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ПП «Землі Бессарабії» підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378 грн.

Щодо іншої частини судового збору, сплаченого позивачем згідно платіжного доручення №752 від 29.06.2016 року, то ПП «Землі Бессарабії» не позбавлено права, на підставі ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», звернутися до суду першої інстанції з клопотанням про її повернення як такої, що внесена в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

А відтак, суд першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної додаткової постанови в цій частині допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Також, у заяві про ухвалення додаткового судового рішення заявник просив суд визначити спосіб збільшення ДФС України у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми податку ПП «Землі Бессарабії», на яку може бути зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 607 747,00 грн., із встановленням строку для подачі ДФС України до суду звіту про таке збільшення суми ПДВ.

Судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні зазначеної частини вимог заяви, з посиланням на те, що Одеський окружний адміністративний суд, при постановленні рішення по даній справі, розглянув всі заявлені позивачем вимоги. Під час розгляду справи позивачем не заявлялась вимога про встановлення судового контролю.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки з положень абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 КАС України вбачається, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може лише під час прийняття постанови у справі, при цьому, це є правом, а не обовязком суду.

Більше того, під час розгляду справи №815/3267/16, а саме до прийняття постанови у даній справі, представником ПП «Землі Бессарабії» заява про встановлення контролю за виконанням рішення Державною фіскальною службою України не подавалась.

Стаття 267 КАС України, на яку посилається підприємство, регламентує окремий порядок звернення до суду за встановленням судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах та передбачає вичерпний перелік вимог до такої заяви, визначений у пункті 9 вказаної статті Кодексу.

З огляду на зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заяви ПП «Землі Бессарабії» в частині ухвалення додаткової постанови про визначення способу збільшення Державною фіскальною службою України у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми податку приватного підприємства «Землі Бессарабії», на яку може бути зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 607 747,00 грн., із встановленням строку для подачі ДФС України до суду звіту про таке збільшення суми ПДВ.

Однак, оскільки при постановленні додаткової постанови в частині розподілу судових витрат Одеським окружним адміністративним судом порушено норми процесуального права, колегія суддів, на підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України, вважає за необхідне скасувати додаткову постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 168, 184, 185, 196, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Додаткову постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року скасувати.

Прийняти нову додаткову постанову, якою заяву приватного підприємства «Землі Бессарабії» задовольнити частково.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, Львівська площа, 8, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «Землі Бессарабії» (68702, Одеська область, м. Болград, вул. Варненська, 33, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко