Справа № 820/10835/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 р. № 820/10835/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

суддів - Білової О.В., Мар'єнко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідачів - Кумеди В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання неправомірними діянь, які полягають в неналежному розгляді звернень, зобов'язання здійснити перевірку доводів, викладених у заявах, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними діяння Уповноваженого щодо неналежного розгляду його звернень від 30.03., 15.04., 27.05., 08.06., 06.07., 09.07., 10.07. та 12.07.2015 року, в яких ставилася вимога про перевірку відомостей, викладених в них, та складання адміністративних протоколів відносно посадових осіб Міністерства освіти і науки України, Адміністрації Президента України, які допустили порушення Закону України "Про звернення громадян";

- зобов'язати відповідача розглянути зазначені звернення та провести відповідну перевірку.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, допущену при розгляді звернень ОСОБА_1 від 30.03., 15.04., 27.05., 08.06., 06.07., 09.07., 12.07.2015 року. Зобов'язано відповідача провести перевірку доводів, викладених у цих зверненнях. У решті в задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ненадання відповіді на ряд звернень та розгляд їх не в повному обсязі свідчить про наявність бездіяльності з боку відповідача.

Харківський апеляційний адміністративний суд рішенням від 20 квітня 2016 року постанову окружного суду скасував в частині задоволення позову про зобов'язання розглянути і провести перевірку доводів за зверненням від 08.06.2015 року та ухвалено в цій частині нову постанову про відмову в позові з тих підстав, що таке звернення розглянуто належним чином з наданням обґрунтованої відповіді позивачу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016:

- касаційну скаргу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини задоволено частково;

- скасовано судові рішення Харківського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2016 року, Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини порушено норми Конституції України, Закону України "Про звернення громадян" під час здійснення розгляду звернень позивача від 30.03., 15.04., 27.05., 08.06., 06.07., 09.07., 10.07. та 12.07.2015 року, що унеможливлює реалізацію права ОСОБА_1 на отримання інформації.

Під час нового судового розгляду справи, колегією суддів з'ясовано питання належного відповідача у справі відповідно до висновків, викладених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 року на виконання приписів ч.5 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України, та залучено в якості другого відповідача Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Представник відповідачів - Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що твердження позивача про бездіяльність та неналежний розгляд його звернень від 30.03.2015, від 15.04.2015, від 27.05.2015, від 08.06.2015, від 06.07.2015, 09.07.2015, від 10.07.2015, 12.07.2015 є безпідставними, оскільки представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини було здійснено розгляд звернень позивача, про що останній повідомлявся. Належний розгляд заяв позивача підтверджується наданими до суду доказами. Таким чином позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач та представник позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідачів по справі в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановила наступне.

Під час нового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 на адресу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини направлено заяву від 30.03.2015 р., про порушення Міністерством освіти і науки України його права на своєчасне отримання відповіді на звернення від 08.02.2015 р., в якій просив перевірити доводи, викладені в цій заяві та за наявності підстав скласти адміністративний протокол і направити його до суду (т.2 а.с. 156 - 157).

Відповідно до даних контрольно-реєстраційної картки звернення ОСОБА_1 зареєстровано Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 01.04.2015 р. за № С242466.15/20 (т.2 а.с. 155).

Листом від 24.04.2015 року за підписом представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - начальника Управління з питань дотримання прав на інформацію та права на звернення ОСОБА_8, ОСОБА_1 з поміж іншого було повідомлено, що за результатами розгляду його скарги від 30.03.2015 року відкрито провадження, а також вказано, що про результати розгляду звернення позивача буде повідомлено додатково (т.2 зв. бік а.с. 159 - а.с. 160).

Позивачем 15.04.2015 р. на адресу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини направлено звернення, яке надійшло на адресу відповідача 20.04.2015 року, про порушення Міністерством освіти і науки України його права на своєчасне отримання відповіді на його звернення від 10.03.2015р., в якому заявник просив провести перевірку викладеного в заяві та у разі підтвердження викладених обставин скласти протокол про адміністративне правопорушення (т.2 а.с.182-183).

Зазначене звернення позивача зареєстровано 20.04.2015 р. за №С243418.15/20, що підтверджується реєстраційно-контрольною карткою (т.2 а.с. 181).

Листом від 19.05.2015 №16/15-С243418.15/20-23 за підписом представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - начальника Управління з питань дотримання прав на інформацію та права на звернення ОСОБА_8 позивачу повідомлено про те, що за його зверненням від 15.04.2015 року відкрито провадження, про результати якого буде повідомлено додатково (т.2 а.с. 187).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, 27.05.2015 року ОСОБА_1 на адресу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини направлено звернення, в якому останній доповнив раніше надіслані звернення від 30.03.2015 р. та від 15.04.2015 р., а також повідомив, що Міністерство освіти і науки України надало відповідь на його звернення від 08.02.2015 р. - 08.04.2015 р. та 22.04.2015 р., а на звернення від 10.03.2015 р. надало відповідь 06.05.2015 р. (т. 2 зв.бік а.с.185 - зв.бік а.с.186).

Вказане звернення позивача до Секретаріату Уповноваженого з прав людини надійшло 29.05.2015 р.

Листом від 19.06.2015р. № 11/15-С245693.15/20-23 за підписом представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - начальника Управління з питань дотримання прав на інформацію та права на звернення ОСОБА_8 позивачу було повідомлено, що викладені ним у зверненні від 27.05.2015 р. обставини будуть враховані при розгляді звернень, на додаток до яких воно направлено (т.2 зв. бік а.с. 189).

Колегією суддів встановлено, що 08.06.2015 року позивачем направлено на ім'я Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернення, яке надійшло на адресу Секретаріату Уповноваженого з прав людини 11.06.2015 року та зареєстровано за № С246724.15/20, що підтверджується реєстраційно-контрольною карткою (т.2 а.с. 198).

У вказаному зверненні позивач стверджував про порушення Адміністрацією Президента України його права на звернення, а саме ненадання відповіді на його звернення від 20.04.2015 року.

Листом від 25.06.2015 року № 11/15-С246724.15-1/20-134 за підписом керівника Секретаріату позивачу повідомлено, що з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин, викладених у зверненні до Адміністрації було направлено запит листом від 25.06.2015 р. № 11/15-С246724.15/20-134 за підписом представника Уповноваженого - начальника Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_8, а також вказано, що розгляд звернення взято під контроль та про результати буде повідомлено додатково (т.2 зв. бік а.с. 201).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 06.07.2015 року направлено на адресу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернення, яке 09.07.2015 року надійшло на адресу Секретаріату Уповноваженого з прав людини (т. 2 а.с. 207 - 209).

Зазначене звернення позивача зареєстровано 09.07.2015 р. за №С249450.15/20, що підтверджується реєстраційно-контрольною карткою (т.2 а.с. 206).

У вказаному зверненні позивач стверджував, що рекомендованим листом він направив на адресу Міністерства освіти і науки України звернення від 14.05.2015 р. щодо бездіяльності Першого заступника Міністра освіти і науки України Совсун І.Р. та надав копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого поштове відправлення надійшло до Міністерства 18.05.2015 року. Позивач стверджував, що відповіді на вказане звернення Міністерством йому надано не було.

З наданих представником відповідачів письмових заперечень судом встановлено, що відповідачем з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин, викладених як у зверненні позивача від 06.07.2015 р., так і в інших його зверненнях щодо порушення Міністерством освіти і науки України Закону України "Про звернення громадян", уповноваженими працівниками Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 21 липня 2015 року було розпочату відповідну перевірку за місцезнаходженням Міністерства.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 09.07.2015 року на ім'я Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини направлено заяву, яка надійшла на адресу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.07.2015 року (т. 2 зв.бік а.с. 219 - 222).

Зазначене звернення позивача зареєстровано 16.07.2015 року за №С249787.15/20, що підтверджується реєстраційно-контрольною карткою (т.2 а.с. 219).

У вказаному зверненні позивач стверджував, що рекомендованим листом він направив на адресу Міністерства освіти і науки України звернення від 11.05.2015р. щодо незгоди з наказом Міністерства від 04.12.2013 р., яке Міністерство отримало 14.05.2015 р., але відповіді в строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян", не надало, в зв'язку з чим просив провести відповідну перевірку, захистити його право на отримання відповіді у строки, встановлені зазначеним Законом, та скласти протокол про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 12.07.2017 року на адресу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини направлено заяву в доповнення до звернення від 09.07.2015 року, в якій він зазначив про отримання від Міністерства освіти і науки України відповіді 06.07.2015 р. на його звернення від 11.05.2015 р., тобто з порушенням строків встановлених Законом України "Про звернення громадян", та зазначив прізвище виконавця ОСОБА_10.

Вказане звернення позивача від 12.07.2015 року надійшло на адресу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України 16.07.2015 року та зареєстровано останнім за №С249787.15/20.

Також матеріали справи свідчать, що позивачем 10.07.2015 року направлено на ім'я Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернення (т.2 а.с. 237-239).

Колегією суддів встановлено, що звернення позивача до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 10.07.2015 р. надійшло на адресу Секретаріату Уповноваженого з прав людини 14 липня 2015 року та зареєстровано останнім за №С249696.15/20, про що свідчить реєстраційно-контрольна картка, наявна в матеріалах справи (т.2 а.с. 236).

У вказаному зверненні позивач зазначив про порушення Міністерством освіти і науки України його права на отримання відповіді на звернення від 13.05.2015р. та просив провести відповідну перевірку фактів, викладених в заяві, та у разі підтвердження викладених обставин скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо посадових осіб Міністерства.

Колегією суддів встановлено, що листом від 21.08.2015 р. № 11/15-С249696;249884;243418.15/20-23 за підписом представника Уповноваженого - начальника Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_11 ОСОБА_1 повідомлено, що за його зверненням від 10.07.2015 року відкрито провадження та про результати провадження позивачу буде повідомлено додатково.

Крім того, у листі від 21.08.2015 року також вказано, що за зверненнями позивача від 09.07.2015 року та 12.07.2015 року уповноваженими особами Секретаріату Уповноваженого з прав людини з метою повного та всебічного з'ясування викладених обставин було здійснено перевірку Міністерства та в ході проведення перевірки встановлено факти порушення Закону України «Про звернення громадян», однак у зв'язку з відмовою посадових осіб Міністерства у наданні даних необхідних для складення протоколу про адміністративне правопорушення, уповноваженими особами Секретаріату направлено запит до ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про надання персональних даних відповідальних посадових осіб Міністерства. У зв'язку з отриманням відповіді про неможливість ідентифікації особи від податкового органу, позивачу повідомлено про подальше направлення подання до Міністерства з вимогою надати персональні дані відповідних осіб. Також вказано, що про подальші результати провадження позивачу буде повідомлено додатково.

Правові підстави діяльності Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини визначаються Законом України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини".

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» від 23.12.1997 № 776/97-ВР (далі - Закон №776/97-ВР), Уповноважений здійснює свою діяльність незалежно від інших державних органів та посадових осіб. Діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод.

Згідно зі статтею 16 Закону № 776/97-ВР, Уповноважений здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує: за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників; за зверненнями народних депутатів України; за власною ініціативою.

Частиною першою статті 17 Закону № 776/97-ВР встановлено, що Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР.

Частинами другою-п'ятою статті 17 Закону № 776/97-ВР встановлено особливий порядок розгляду Уповноваженим звернень громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах.

Повноваження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини при розгляді звернення встановлені частиною третьою статті 17 Закону № 776/97-ВР, згідно із якою, відповідач відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина; роз'яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому; направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення; відмовляє в розгляді звернення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з положеннями частин першої, третьої статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що Закон № 776/97-ВР не встановлює строку, протягом якого відповідач має здійснювати провадження, оскільки головним завданням Уповноваженого є відновлення порушеного права заявника, а отже провадження за зверненням громадянина може тривати і понад строк, встановлений Законом України «Про звернення громадян».

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 05.07.2017 року у справі №806/218/17.

Водночас, колегія суддів зазначає, що положеннями статті 20 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, при цьому повноваження Уповноваженого при розгляді звернення визначені частиною третьою статті 17 Закону № 776/97-ВР, згідно із якою, відповідач відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина; роз'яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому; направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення; відмовляє в розгляді звернення.

Колегією суддів під час судового розгляду справи встановлено, що всі, направлені позивачем на ім'я Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, звернення, зокрема, містять вимогу про складення протоколів про адміністративне правопорушення щодо винних осіб за порушення вимог Закону України "Про звернення громадян".

Позивачем та представником позивача під час розгляду справи вказано, що Уповноваженим допущено вчинення протиправних діянь (дій та бездіяльності) щодо неналежного розгляду його звернень від 30.03., 15.04., 27.05., 08.06., 06.07., 09.07., 10.07. та 12.07.2015 року, в яких ставилася вимога про перевірку відомостей, викладених в них, та складання адміністративних протоколів відносно посадових осіб Міністерства освіти і науки України, Адміністрації Президента України, які допустили порушення Закону України "Про звернення громадян"

При цьому, відповідно до положень ч.7 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення Закону України "Про звернення громадян".

Також приписами п. 8-1 ч.1 ст.255 КУпАП визначено, що складати протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 212-3 КУпАП мають право виключно уповноважені особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 6 Положення про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, відповідно до якого уповноважені посадові особи Секретаріату Уповноваженого відповідно до норм адміністративного законодавства та з передбачених законодавством підстав мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Водночас, положеннями статті 10 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" визначено, що для забезпечення діяльності Уповноваженого утворюється секретаріат, який є юридичною особою, має свій рахунок у банку та печатку встановленого зразка.

Структура секретаріату, розподіл обов'язків та інші питання щодо організації його роботи регулюються Положенням про секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Положення). На працівників секретаріату поширюється дія Закону України "Про державну службу". Положення та кошторис секретаріату затверджуються Уповноваженим у межах кошторису витрат, пов'язаних із діяльністю Уповноваженого. Призначення на посаду та звільнення працівників секретаріату здійснюються Уповноваженим.

Відповідно до пункту 1 Положення про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 20 червня 2012 р. № 4/8-12, Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини є постійно діючим органом, що утворюється Уповноваженим з прав людини для забезпечення його діяльності.

Порядок складання уповноваженими особами Секретаріату уповноваженого протоколів про адміністративні правопорушення, що передбачені ст. ст. 188-39, 188-40 та 212-3 КУпАП, визначений Порядком оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженим наказом Уповноваженого № 3/02-15 від 16.02.2015 року.

Як встановлено п. 2.1 цього Порядку, протокол про адміністративне правопорушення складається в рамках провадження, що здійснюється відповідно до Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справах про порушення прав і свобод людини.

Порядок здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини затверджений наказом Уповноваженого № 18/02-13 від 02.08.2013 року.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, колегія суддів приходить до висновку, що розгляд звернень позивача мав здійснюватись та здійснювався Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, оскільки звернення містили вимогу про складення протоколів про адміністративне правопорушення.

Отже, як встановлено судовим розглядом, Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у відповідь на звернення позивача від 30.03.2015 року було листом від 24.04.2015 року повідомлено про відкриття провадження, на звернення позивача від 15.04.2015 року було листом від 19.05.2015 року повідомлено про відкриття провадження, на звернення позивача від 27.04.2015 року, яке є доповненням до звернень від 30.03.2015 року та 15.04.2015 року, було листом від 19.06.2015 року повідомлено про врахування під час здійснення провадження звернення позивача від 27.04.2015 року, на звернення позивача від 08.06.2015 року листом від 25.06.2015 року повідомлено про направлення запиту до Адміністрації Президента України.

Тобто позивачу в місячний строк з дня надходження до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернення надано відповідь, що містить один, з передбачених положеннями статті 17 Закону № 776/97-ВР варіантів дій відповідача в разі отримання звернення, а саме: 1) відкриття провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина; 2) роз'яснення заходів, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому; 3) направлення звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення; 4) відмова в розгляді звернення.

А отже, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було надано позивачу попередню відповідь за зверненнями від 30.03.2015 року, 15.04.2015 року, 27.04.2015 року та 08.06.2015 року у строк, передбачений Законом України «Про зверненням громадян».

В той же час, за зверненням позивача від 06.07.2015 року Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини позивачу не було надано попередньої відповіді або будь-якого повідомлення про відкриття провадження, а, отже, колегія суддів приходить до висновку про наявну в даному випадку бездіяльність Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо несвоєчасного розгляду звернення ОСОБА_1 від 06.07.2015 року в строки передбачені Законом України "Про звернення громадян".

Також, колегія суддів зазначає, що на звернення ОСОБА_1 від 09.07.2015 року, від 10.07.2015 року, від 12.07.2015 року відповідачем було надано попередню відповідь тільки 21.08.2015 року, тобто також з пропуском, передбаченого Законом України «Про звернення громадян» строку.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про несвоєчасний розгляд звернення ОСОБА_1 від 09.07.2015 року, 10.07.2015 року, 12.07.2015 року в строки передбачені Законом України "Про звернення громадян".

Щодо неправомірності дій Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини під час розгляду звернень позивача колегія суддів зазначає, що судовим розглядом встановлено обставини наявності у зверненнях позивача вимоги про складення адміністративних протоколів та направлення їх до суду для розгляду його останнім, а також в подальшому винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності винної посадової особи.

В той же час, як вже було вказано судом вище приписами п. 8-1 ч.1 ст.255 КУпАП визначено, що складати протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 212-3 КУпАП мають право виключно уповноважені особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Таким чином, у даному випадку розгляду підлягають дії саме Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини під час розгляду звернень позивача.

Колегія суддів зазначає, що Порядком здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12 серпня 2013 року №18/02-13 (далі - Порядок), врегульовано механізм здійснення провадження у справах про порушення прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до пункту 1.4 Порядку, під час провадження кожна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання таких дій та прийняття рішень. Критерієм для визначення розумності строків провадження є складність провадження, яка визначається з урахуванням кількості порушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки дій, необхідних для здійснення провадження, тощо.

Згідно пункту 2.1 Порядку, підставами відкриття провадження можуть бути відомості про порушення прав і свобод людини і громадянина, які містяться у: а) зверненнях громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників (повноваження яких оформлені у встановленому законодавством порядку); б) повідомленнях підприємств, установ, організацій, в тому числі і громадських; в) зверненнях народних депутатів;

Пунктом 3.6 Порядку встановлено, що в ході провадження можуть вживатись такі заходи: надання роз'яснень з питань, наведених у зверненні; здійснення перевірки відомостей, викладених у зверненнях або повідомленнях, шляхом: надсилання запитів до відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності; виїзд працівника Секретаріату на місце події, відвідування органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності; запрошення посадових і службових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються по справі; ознайомлення з документами, у тому числі тими, що містять інформацію з обмеженим доступом, та отримання їх копій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, органах прокуратури, включаючи справи, які знаходяться в судах; проведення нарад, консультацій з представниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, з питань, що порушені у зверненнях або повідомленнях; звернення до суду із заявою про захист прав і свобод людини і громадянина, у випадках та в порядку, встановлених законодавством; участь у судовому процесі у випадках та порядку, встановлених законодавством; проведення перевірок діяльності органів державної влади, підприємств, установ, організацій, з отриманням результатів експертиз і підготовкою відповідних висновків; здійснення моніторингових візитів до місць несвободи, в тому числі відвідування без попереднього повідомлення про час і мету.

Пунктом 6.1 Порядку передбачено, що провадження завершується шляхом надання остаточної відповіді авторові звернення за результатами з'ясування обставин справи після вжиття передбачених Законом України № 776/97-ВР заходів, спрямованих на запобігання порушенням прав і свобод людини або сприяння їх поновленню.

Судом встановлено, що за зверненням позивача від 30.03.2015 року представником Уповноваженого - начальником Управління з питань дотримання прав на інформацію та права на звернення ОСОБА_8 27.04.2015 року направлено до Міністерства освіти та науки України запит за №16/15-С242466.15/20-03 з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин, викладених у зверненні позивача.

У відповідь на вказаний запит листом від 15.05.2015 р. №1/10-1698 за підписом тимчасово виконуючого обов'язки Міністра освіти і науки України Дерев'янко О.В. було повідомлено, що відповіді на звернення ОСОБА_1 від 08.02.2015 р було надано Міністерством листами від 08.04.2015 р. № 1/11-5159 та від 22.04.2015 р. № 1/11-5851 (т.2 зв.бік а.с. 161).

29.05.2015 року до Секретаріату Уповноваженого надійшло звернення позивача від 27.05.2015 року, в якому останній просив долучити до матеріалів попереднього звернення копії відповідей Міністерства освіти і науки України на звернення позивача від 08.02.2015 року та вжити відповідних заходів реагування.

З наданих представником відповідачів пояснень судом встановлено, що з наданих копій документів було встановлено, що відповіді на звернення позивача від 08.02.2015 року було надано з порушенням строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян».

З наявних в матеріалах справи доказів колегією суддів встановлено, що 21.07.2015 року Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини видано доручення №Д-163/01-15 на здійснення перевірки дотримання Міністерством освіти і науки України права на доступ до публічної інформації та права на звернення, яка починається з 21.07.2015 року.

Як встановлено колегією суддів, під час здійснення перевірки було підтверджено факт відповіді на звернення позивача від 08.02.2015 р. Міністерством з порушенням встановлених строків у зв'язку з тривалим розглядом вказаного звернення та підготовкою відповіді на нього відповідальною особою, а саме заступником начальника відділу керівних кадрів Управління роботи з персоналом та керівними кадрами Міністерства ОСОБА_13.

У зв'язку з відмовою відповідальної особи Міністерства у наданні пояснень та персональних даних задля складення протоколу адміністративного протоколу, 28.07.2015 р. до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві було направлено запити з проханням надати персональні дані ОСОБА_13 для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

11.08.2015 р. та 20.08.2015 р. до Секретаріату Уповноваженого надійшли відповідно листи з Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві. Так, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва у листі від 06.08.2015 р. № 12631/05 повідомило про неможливість надання запитуваної інформації, оскільки її надходження до Пенсійного Фонду не передбачено нормативно-правовими актами. В свою чергу листом від 05.08.2015 р. № 36210/10/26-59-11-06-06 ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві було надано частину запитуваних даних.

Як повідомлено представником відповідача, з врахуванням необхідності отримання додаткових даних щодо посадових осіб Міністерства, які підлягають внесенню до протоколу про адміністративне правопорушення, до Головного управління Державної міграційної служби у місті Києві було направлено запит від 21.08.2015 р. № 11/15-С249652.15-2/20-23. Відповідь на вказаний запит було надано листом Головного управління Державної міграційної служби у місті Києві від 24.08.2015 р. № 1-16/вх6386-15, що надійшов до Секретаріату Уповноваженого факсом 24.09.2015р.

В подальшому, 16.11.2015 р. в приміщенні Міністерства уповноваженою особою Секретаріату Уповноваженого відносно ОСОБА_13 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною шостою статті 212-3 КУпАП (з врахуванням дати вчинення правопорушення) (т. 2 а.с. 178) та 18.11.2015 р. сформовану адміністративну справу направлено до Шевченківського районного суду міста Києва для розгляду (т. 2 а.с. 177).

З матеріалів справи вбачається, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.12.2015 року №761/35551/15-п провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_13, за частиною шостою ст. 212-3 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (т. 3 а.с. 39).

Листом від 01.02.2016 року за підписом представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - начальника Управління з питань дотримання прав на інформацію та права на звернення ОСОБА_8 ОСОБА_1 надано остаточну відповідь з інформацією про вжиті заходи за його зверненням від 30.03.2015 року з врахуванням доповнень від 27.05.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що за зверненням позивача від 15.04.2015 року представником Уповноваженого 21.05.2015 р. направлено до Міністерства освіти і науки України лист (т.2 зв.бік а.с. 187 - а.с. 188), який містив вимогу надати докази направлення відповіді заявнику, для вирішення питання щодо притягнення винних осіб до відповідальності забезпечити надання їх письмових пояснень із зазначенням персональних даних та забезпечити явку до Секретаріату Уповноваженого з прав людини посадових осіб Міністерства, відповідальних за підготовку та направлення відповіді на звернення позивача від 10.03.2015 р.

12.06.2015 року до Секретаріату Уповноваженого з прав людини надійшов лист Міністерства від 03.06.2015 №1/10-1900, в якому повідомлялося, що документи запитувані листом Уповноваженого з прав людини від 21.05.2015 р. були надані листом Міністерства від 15.05.2015р. № 1/10-1698 (т.2 зв.бік а.с. 188). Посадові особи Міністерства, відповідальні за розгляд звернення позивача від 10.03.2015р., до Секретаріату Уповноваженого з прав людини не з'явились, пояснень не надали.

При цьому, аналіз листа Міністерства від 15.05.2015р. № 1/10-1698 (т.2 а.с. 189) свідчить про те, що ним надані документи стосувалися розгляду інших звернень позивача, щодо яких був до Міністерства направлений лист від 27.04.2015 року.

Таким чином, Міністерством не надано Секретаріату Уповноваженого з прав людини запитуваних документів щодо розгляду Міністерством звернення позивача від 10.03.2015 р.

Як вже було встановлено судом, 21.07.2015 року на підставі отриманого від Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини доручення від 21.07.2015 року №Д-163/01-15 уповноваженими особами Секретаріату Уповноваженого з прав людини за місцем знаходженням Міністерства було розпочато перевірку.

В ході здійснення перевірки, зокрема, встановлено, що звернення позивача від 10.03.2015 р. у Міністерстві не зареєстровано.

Листом від 21.08.2015 року №11/15-С249696;249884;243418.15/20-23 за підписом представника Уповноваженого - начальника Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_11 позивачу було зокрема повідомлено про результати перевірки Міністерства та про відсутність підстав для подальшого реагування у зв'язку з відсутністю у Міністерстві реєстрації звернення позивача від 10.03.2015р. та про неможливістю підтвердити факт надходження такого звернення до Міністерства (враховуючи відсутність опису вкладення у лист, рекомендоване повідомлення про вручення якого було надано позивачем).

Отже, остаточну відповідь на зверненням позивача від 15.04.2015 р. та доповненням до нього від 27.05.2015 р. відповідачем було надано 21.08.2015 р. вже після проведення перевірки Міністерства освіти і науки України на підставі доручення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

З матеріалів справи вбачається, що за зверненням позивача від 08.06.2015 року з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин, викладених у зверненні позивача, відповідачем до Адміністрації було направлено запит листом від 25.06.2015 р. (т. 2 а.с. 201). Про направлення вказаного запиту позивача повідомлено листом від 25.06.2015р. № 11/15-С246724.15-1/20-134 (т. 2 а.с. 201).

Відповідь на вказаний запит надано листом від 07.07.2015 р. № 22-02/1145 за підписом виконуючого обов'язки керівника приймальні Президента України ОСОБА_14 з поясненням причини затримки надання відповіді на звернення заявника та із запитуваними документами (т. 2 а.с. 202).

Листом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 30.12.2015 № 11/15-С246724.15-5/20-134 позивача повідомлено, що 29.12.2015 року представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини відносно заступника керівника Приймальні Президента України - завідувача відділу опрацювання звернень громадян Адміністрації Президента України ОСОБА_14 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною шостою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з порушенням Закону України "Про звернення громадян".

30.12.2015 року справу про адміністративне правопорушення направлено до Печерського районного суду міста Києва для розгляду.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять, та до суду сторонами не надано результатів судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення , складеного щодо заступника керівника Приймальні Президента України - завідувача відділу опрацювання звернень громадян Адміністрації Президента України ОСОБА_14

При цьому суд зазначає, що за приписами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що за зверненням позивача від 06.07.2015 року в рамках проведеної перевірки на підставі, отриманого від Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, доручення від 21.0.07.2015 року №Д-163/01-15 уповноваженими особами Секретаріату Уповноваженого з прав людини було встановлено порушення у Міністерстві правил ведення діловодства.

Відтак, звернення позивача до Міністерства від 14.05.2015 р., що було направлено рекомендованою поштовою кореспонденцією з повідомленням про вручення та отримано уповноваженою особою Міністерства, в електронній системі документообігу Міністерства не зареєстроване. Це в свою чергу призвело до того, що розгляд цього звернення Міністерством не здійснювався.

В ході проведення перевірки не було встановлено місцезнаходження вказаного звернення в Міністерстві та особу, з вини якої воно не було зареєстровано в системі документообігу, оскільки в Міністерстві не ведеться реєстр передачі адресованої Міністерству кореспонденції від працівників, які отримують таку кореспонденцію, до відділу, який здійснює її реєстрацію.

Як повідомлено представником відповідачів в ході розгляду справи, враховуючи неодноразові звернення позивача до Міністерства та відсутність опису вкладення у поштове відправлення за наданим Позивачем рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідач прийшов до висновку про неможливість довести, що 18.05.2015р. до Міністерства надійшло саме звернення позивача від 14.05.2015 р.

Як вбачається з матеріалів справи у зв'язку з виявленням під час перевірки непоодиноких випадків недотримання Міністерством правил діловодства Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини шляхом направлення подання від 31.08.2015 р. № 1.-1949/С249884.15-23 керівництву Міністерства було запропоновано звернути особливу увагу на забезпечення належного документообігу в Міністерстві та посилити контроль за виконанням відповідними працівниками своїх обов'язків.

Листом від 11.11.2015 року позивачу було надано відповідь за результатами проведеної перевірки звернення від 06.07.2015 р. відповідачем було встановлено порушення у Міністерстві освіти і науки України правил ведення діловодства, оскільки зверненням позивача від 14.05.2015 року, направлене до Міністерства рекомендованою поштовою кореспонденцією з повідомленням про вручення та отримано уповноваженою особою Міністерства, в електронній системі документообігу Міністерства не зареєстровано, що в свою чергу призвело до не здійснення Міністерством розгляду зверненням позивача. У зв'язку з зазначеним встановити місцезнаходження звернення позивача не вбачалось можливим. Позивачу також повідомлено про запропонування Уповноваженим Міністерству звернути увагу на забезпечення належного документообігу в Міністерстві та посилення контролю за виконанням відповідними працівниками своїх обов'язків. В той же час, вказаним листом також повідомлено позивача про відсутність, з врахуванням встановлених обставин, підстав для вжиття відповідних заходів (т.2 а.с. 217).

З матеріалів справи вбачається, що за зверненнями позивача від 09.07.2015 року та 12.07.2015 року в ході проведеної 21-23 липня 2015 року відповідачем перевірки Міністерства встановлено, що виконавцем відповіді Міністерства була ОСОБА_10, яка від надання пояснень та пред'явлення документу, що посвідчує її особу відмовилася.

Так, в ході перевірки було встановлено наявність в діях працівника Департаменту вищої освіти Міністерства ОСОБА_10 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною сьомою статті 212-3 КУпАП.

Враховуючи вимоги статті 256 КУпАП та відмову ОСОБА_10 від надання письмових пояснень та своїх персональних даних, як вже зазначалось судом Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини було направлено запити до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві. Вказані запити також містили і прохання надати відомості щодо ОСОБА_10

Як вже було встановлено судовим розглядом на адресу Секретаріату Уповноваженого 11.08.2015 р. та 20.08.2015 р. надійшли відповідно листи з Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, проте Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва у листі від 06.08.2015 р. № 12631/05 повідомило про неможливість надання запитуваної інформації. В той же час ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві було надано частину запитуваних даних.

Як вже було встановлено судовим розглядом, з врахуванням необхідності отримання додаткових даних щодо посадових осіб Міністерства, які підлягають внесенню до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідачем було також направлено запит до Головного управління Державної міграційної служби у місті Києві, відповідь на який було надано листом Головного управління Державної міграційної служби у місті Києві від 24.08.2015 р. № 1-16/вх6386-15, що надійшов до Секретаріату Уповноваженого факсом 24.09.2015 р.

Листом від 21.08.2015р. № 11/15-С249696;249884;243418.15/20-23 за підписом представника Уповноваженого з прав людини позивачу було повідомлено про вищевикладені обставини та про направлення до Міністерства подання Уповноваженого з прав людини з вимогою надати персональні дані відповідної особи (т.2 а.с. 230).

У відповідь на направлене Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини подання від 31.08.2015 р. № 1.-1949/С249884.15-23 було отримано лист заступника Міністра освіти і науки України Гевка А.С. від 29.09.2015р. № 1/10-3308, яким повідомлялося, що осіб, відповідальних за підготовку відповідей на звернення позивача, було попереджено про необхідність посилення виконавської дисципліни (т. 2 а.с. 232-233).

Також у листі було зазначено, що вказані особи відмовились на підставі статті 63 Конституції України від надання будь-яких пояснень. При цьому, запитуваних Уповноваженим з прав людини персональних даних ОСОБА_10, необхідних для складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог КУпАП, надано не було.

З огляду на вказане, листом від 13.04.2016 р. № 11/15-С249652;249696.15-5/20-23 Представником Уповноваженого ОСОБА_8 до Міністерства повторно направлено запит з вимогою надати персональні дані ОСОБА_10

Відповідну інформацію про хід провадження представником Уповноваженого ОСОБА_8 заявнику надано листом від 15.04.2016 р. № 11/15-С249652;249696.15-6/20- 23та повідомлено, що провадження за зверненням триває.

Однак, листом від 10.05.2016 р. № 1/10-1559 за підписом першого заступника Міністра освіти і науки України Совсун І. запитувану інформацію в черговий раз надано не було.

Листом від 08.06.2016 р. № 1/15С249652;249696.15-7/20-23 до Міністра освіти і науки України Гриневич Л. було направлено лист про відмову працівників Міністерства співпрацювати з Секретаріатом Уповноваженого, зокрема, ненадання необхідної для розгляду звернень заявника інформації.

Листом від 07.07.2016 р. № 1/10-2329 т.в.о. Міністра Греби Р.В. було відмовлено у наданні інформації.

При цьому, як встановлено під час судового розгляду справи, працівником Секретаріату Уповноваженого було додатково проведено перевірку за місцезнаходженням Міністерства.

Оскільки під час перевірки ОСОБА_10 особисто було надано персональні дані, 06.06.2016 р., відносно вказаної особи було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною сьомою статті 212-3 КУпАП та направлено до суду листом від 09.06.2016 р. № 11/15- С249652.15-8/20-23 (т. 4 а.с. 132).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.07.2016 р. провадження у справі № 761/22188/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності головного спеціаліста відділу нормативного забезпечення вищої освіти Департаменту вищої освіти Міністерства ОСОБА_10 було закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення (т.4 а.с.133-134).

При цьому, зі змісту описової частини вказаної постанови вбачається, що суд зазначив, що ОСОБА_10 свою вину частково визнала, пояснивши несвоєчасність надання відповіді на звернення позивача до Міністерства освіти і науки України від 11.05.2015 р. інтенсивним навантаженням на службі.

Листом від 30.08.2016 року №11/15-С-249652.15-10/20-23 представником Уповноваженого з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному суді України - ОСОБА_8 позивачу надано остаточну відповідь за зверненням від 09.07.2015 року та доповненням до нього від 12.07.2015 року (т.4 а.с. 135-136).

З матеріалів справи вбачається, що за зверненням позивача від 10.07.2015 року в рамках провадження Міністру освіти і науки України було внесено подання Уповноваженого з прав людини від 31.08.2015 р., як вже було вказано колегією суддів. При цьому вказане подання стосувалось і звернення позивача до Міністерства від 13.05.2015 р.

Як вже було встановлено судом, у відповідь на подання листом заступника Міністра освіти і науки України Гевка А.Є. від 29.09.2015 р. № 1/10-3308 повідомлялося, що осіб, відповідальних за підготовку відповідей на звернення позивача, було попереджено про необхідність посилення виконавської дисципліни. Надано копії відповідей на звернення Позивача листами від 10.06.2015 р. № 4/241-846-15 та від 06.07.2015 р. № 4/2-21-983-15. Також було зазначено, що відповідальні за розгляд звернень Позивача особи відмовились на підставі статті 63 Конституції України від надання будь-яких пояснень. При цьому, запитуваних персональних даних вказаних осіб, необхідних для складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог КУпАП, надано не було.

У зв'язку з цим було прийнято рішення про проведення 02.12.2015 р. та 03.12.2015 р. уповноваженими працівниками Секретаріату Уповноваженого перевірки за місцезнаходженням Міністерства.

Під час перевірки було встановлено, що копії листів від 10.06.2015 р. № 4/2-21- 846-15 та від 06.07.2015 р. № 4/2-21-983-15, надані Міністерством Секретаріату Уповноваженого від 29.09.2015 р. № 1/10-3308, не стосуються звернення позивача до Міністерства від 13.05.2015 р., яке було предметом подання. Зокрема, вказані листи надавались позивачу у відповідь на його звернення від 11.05.2015 р., яке зареєстроване в Міністерстві 19.05.2015 р. за № С-2670.

Як вказано представником відповідача, перевірити матеріали за зверненням ОСОБА_1, зареєстрованим у Міністерстві 29.05.2015 р. № С-2852, які знаходяться в управлінні роботи з персоналом та керівними кадрами, не вдалося, оскільки працівники відділу керівних кадрів даного управління відмовились надавати необхідні для перевірки документи.

З огляду на вказані обставини, Уповноваженим до Прем'єр-міністра України Яценюка А.П. було направлено звернення Уповноваженого з прав людини від 24.12.2015 р. № 1.-3108/С249884.15-23, в якому зазначено про факти невиконання Міністерством освіти і науки України законних вимог Уповноваженого з прав людини та його представника, що перешкоджає здійсненню повноважень Уповноваженого з прав людини, зокрема, у сфері контролю за дотриманням законодавства про звернення громадян

Під час судового розгляду справи встановлено, що листом від 11.01.2016 р. №510909/1/1-15 Прем'єр - міністром України Яценюком А.П. Міністру освіти і науки України було надано доручення щодо забезпечення виконання вимог, викладених у поданнях Уповноваженого.

Листом від 05.02.2016 р. №1/10-364 за підписом першого заступника Міністра освіти і науки України Совсун І.В. було повідомлено про належний розгляд звернень позивача відповідно до законодавства. При цьому, запитуваних Секретаріатом Уповноваженого інформації та копій документів надано не було.

З огляду на вказане листом від 13.04.2016 р. № 11/15-С249652;249696.15-5/20-23 Представником Уповноваженого ОСОБА_8 до Міністерства повторно направлено запит з вимогою надати інформацію щодо осіб, відповідальних за розгляд звернення Позивача від 13.05.2015 р.

Відповідну інформацію про хід провадження представником Уповноваженого ОСОБА_8 позивачу надано листом від 15.04.2016 р. № 11/15-С249652;249696.15-6/20-23 та повідомлено, що провадження за зверненням триває.

Листом від 10.05.2016 р. № 1/10-1559 за підписом першого заступника Міністра освіти і науки України Совсун І. було повідомлено, що звернення позивача від 13.05.2015 р. надійшло до Міністерства 18.05.2015 р. та було зареєстроване за № С- 2852. Відповідь на вказане звернення було надано листом Міністерства від 30.06.2015 р. №1/11-9059, а також вказано, що підготовка відповіді на вказане звернення здійснювалась заступником начальника відділу керівних кадрів Міністерства ОСОБА_20., якого було звільнено із займаної посади наказом Міністерства від 01.02.2016 р. № 31-а.

Враховуючи наявність факту порушення строку, встановленого статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», 21.06.2016 р. відносно ОСОБА_20 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною сьомою статті 212-3 КУпАП та направлено до суду.

Як встановлено під час судового розгляду справи, згідно з інформацією, розміщеною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, за результатами розгляду вказаного протоколу постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2016 р. по справі № 761/27131/16-п ОСОБА_20 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною сьомою статті 212-3 КУпАП та закрито провадження у зв'язку з тим, що з дня вчинення правопорушення минуло більше трьох місяців, тобто на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Остаточну відповідь за зверненням позивачу з відповідною інформацією надано листом від 05.10.2016 р. № 11/15-С249696.15-9/20-173 (т. 4 а.с. 139-140).

З врахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів при аналізі дій відповідачів приходить до висновку, що Секретаріатом уповноваженого Верховної Ради України з прав людини було вчинено під час розгляду звернень позивача від 30.03.2015 року, 15.04.2015 року, 27.05.2015 року, 08.06.2015 року, 06.07.2015 року, 09.07.2015 року, 10.07.2015 року та 12.07.2015 року дії на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що хоча Закон № 776/97-ВР не встановлює строків, протягом якого відповідач має здійснювати провадження, оскільки головним завданням Уповноваженого є відновлення порушеного права заявника, а отже провадження за зверненням громадянина може тривати і понад строк встановлений Законом України «Про звернення громадян», однак положеннями пункту 1.4 Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12 серпня 2013 року №18/02-13 передбачено виконання та вчинення дій або прийняття рішень в розумні строки.

В той же час, відповідно до положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третійцієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що з аналізу вищевикладеної норми та з врахуванням положень Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, слід дійти висновку, що в даному випадку розумним є строк вчинення відповідачем дій та прийняття рішень необхідний для складення та направлення до суду протоколу про адміністративне правопорушення, в який судовий орган буде мати можливість прийняти остаточне рішення за таким протоколом в межах строку, визначеного положеннями Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Отже, як встановлено під час судового розгляду справи за зверненням позивача від 10.07.2015 року, хоча і було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_20, проте провадження у справі було судом закрито у зв'язку із закінченням строків визначених ст.38 КУпАП.

Вказане стосується і звернення позивача від 08.06.2015 року, оскільки відповідачем Секретаріатом Уповноваженого 08.07.2015 року було отримано у відповідь на запит лист від 07.07.2015 р. № 22-02/1145 за підписом виконуючого обов'язки керівника приймальні Президента України ОСОБА_14 з поясненням причини затримки надання відповіді на звернення заявника та із запитуваними документами.

В той же час тільки листом представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 30.12.2015 № 11/15-С246724.15-5/20-134 позивача повідомлено, що 29.12.2015 року представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини відносно заступника керівника Приймальні Президента України - завідувача відділу опрацювання звернень громадян Адміністрації Президента України ОСОБА_14 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною шостою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з порушенням Закону України "Про звернення громадян" та 30.12.2015 року справу про адміністративне правопорушення направлено до Печерського районного суду міста Києва для розгляду.

З врахуванням відсутності у суду даних щодо притягнення заступника керівника Приймальні Президента України - завідувача відділу опрацювання звернень громадян Адміністрації Президента України ОСОБА_14 до адміністративної відповідальності та наявної в матеріалах справи копії постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2016 р. по справі № 761/27131/16-п щодо ОСОБА_20, колегія суддів приходить до висновку про вчинення протиправної бездіяльності Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо несвоєчасного розгляду звернень ОСОБА_1 від 08.06.2015 року, 10.07.2015 року в строки, передбачені Порядком здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12.08.2013 року №18/02-13.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання неправомірними діянь, які полягають в неналежному розгляді звернень, зобов'язання здійснити перевірку доводів, викладених у заявах.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання неправомірними діянь, які полягають в неналежному розгляді звернень, зобов'язання здійснити перевірку доводів, викладених у заявах - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо несвоєчасного розгляду звернення ОСОБА_1 від 06.07.2015 року, 09.07.2015 року, 10.07.2015 року, 12.07.2015 року в строки передбачені Законом України "Про звернення громадян".

Визнати протиправною бездіяльність Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо несвоєчасного розгляду звернення ОСОБА_1 від 08.06.2015 року, 10.07.2015 року в строки передбачені Порядком здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12.08.2013 року №18/02-13.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 12 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Р.В. Мельников

Суддя О.В. Білова

Суддя Л.М. Мар'єнко