Справа № 826/16475/16
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу відповідача - Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Київпассервіс» до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Київській області про скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивач, Публічне акціонерне товариство «Київпассервіс», звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просили скасувати постанову №50 від 11 жовтня 2016 року «Про накладення штрафу за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері постачання».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2017 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача - підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, з 22 вересня 2016 року по 23 вересня 2016 року включно старшим державним інспектором з енергетичного нагляду Бабенком Олександром Володимировичем Державної інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області проведено позапланову перевірку виконання суб'єктами господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених за результатами здійснення заходів з державного енергетичного нагляду, а саме: Припису від 30 серпня 2016 року №08/20-07-056.

За результатами перевірки складено акт (протокол) перевірки № 08/20-07-050 від 23 вересня 2016 року.

На підставі акту перевірки старшим державним інспектором з енергетичного нагляду винесено Постанову №50 від 11 жовтня 2016 року про накладення штрафу за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання, а саме ухилення від виконання вимог припису №08/21-35-030 від 30 серпня 2016 року.

Вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідачем не дотримано вимоги законодавства України, а саме: не здійснено пред'явлення погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки; оскаржувану постанову винесено лише на підставі акта перевірки (протоколу) суб'єкта господарювання.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на об'єктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної і теплової енергії - регулюється Законом України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 № 575/97-ВР (в редакції станом на час прийняття оскаржуваного припису; далі - Закон №575).

Відповідно до статті 9 Закону № 575 державний нагляд (контроль) в електроенергетиці здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики.

Предметом державного нагляду (контролю) в електроенергетиці є господарська діяльність, пов'язана з виробництвом, передачею, розподілом та постачанням енергії, а також з використанням енергії для власних потреб суб'єктами електроенергетики та споживачами енергії в частині технічної експлуатації електричних станцій і мереж, технічної експлуатації енергетичного обладнання споживачів енергії та суб'єктів електроенергетики, випробування та ремонту енергоустановок і мереж, режимів постачання та споживання електричної і теплової енергії, виконання робіт з проектування енергоустановок і мереж.

Способом здійснення державного нагляду (контролю) в електроенергетиці є проведення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, відповідних обстежень, перевірок, оглядів, інспектування щодо енергетичного обладнання суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії у порядку, визначеному Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, під час здійснення державного енергетичного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії усунення виявлених порушень вимог законодавства; видавати суб'єктам електроенергетики та споживачам енергії обов'язкові для виконання розпорядження щодо усунення порушень вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання та інше.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону №575 правопорушеннями в електроенергетиці є порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт енергоустановках і мережах.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підставами для здійснення позапланової перевірки, крім інших, є: перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Згідно з абз. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у такому випадку перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позапланова перевірка, за результатом якої винесено оскаржувану постанову, здійснювалась з метою перевірки виконання суб'єктом господарювання припису №08/21-35-030 від 30 серпня 2016 року.

Натомість вимога щодо наявності погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки стосується лише позапланової перевірки ініційованої зверненням фізичної особи.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позапланова перевірка, проведена відповідачем 29 липня 2016 року, повинна проводитись за наявності погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Крім зазначеного, як підставу для задоволення позовних вимог зазначено те, що оскаржувану постанову про накладення штрафу винесено лише на підставі акта перевірки (протоколу) суб'єкта господарювання, складеного відповідачем.

Згідно п. 7 Положення про порядок накладення на суб'єктів господарювання штрафів за порушення законодавства в галузі електроенергетики та в сфері теплопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1999 року № 1312 (далі - Положення №1312), рішення про накладення штрафу приймається на підставі акта перевірки суб'єкта господарювання, складеного посадовими особами НКРЕ, та акта перевірки (протоколу) суб'єкта господарювання, складеного посадовими особами Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж або Держенергонагляду.

Буквальний аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що рішення про накладення штрафу приймається за наявності та на підставі актів перевірки, які складаються: посадовими особами НКРЕ, посадовими особами Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж або Держенергонагляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Положення №1312 не вимагає одночасної наявності акта перевірки суб'єкта господарювання, складеного посадовими особами НКРЕ, акта перевірки (протоколу) суб'єкта господарювання, складеного посадовими особами Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж або Держенергонагляду, як підстави для винесення постанови про накладення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, оскаржувану постанову про накладення штрафу винесено на підставі акта (протокол) перевірки № 08/20-07-050 від 23 вересня 2016 року, складеного посадовими особами відповідача, як цього вимагає п. 7 Положення №1213.

Згідно абз. 3 п. 2 Положення №1312, штрафи за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання накладаються на суб'єктів господарювання за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень, приписів, розпоряджень, інших розпорядчих документів НКРЕ, Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії та порушення умов ліцензій.

Так, позивачем не надано доказів виконання припису №08/21-35-030 від 30 серпня 2016 року станом на дату проведення позапланової перевірки - 23 вересня 2016 року, а саме: надання затвердженої проектної документації (креслення, пояснювальні записки, тощо) з усіма змінами зробленими в процесі експлуатації (ПТЕЕС (грудень 2012) Розділ ІV пункт 3.1.).

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку щодо доведеності відповідачем правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Київпассервіс» до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Київській області про скасування постанови про накладення штрафу.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Керуючись ст. 160, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2017 року - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Київпассервіс» до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Київській області про скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили.

Повний текст виготовлено 11.10.2017

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді: Н.В. Безименна,

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Безименна Н.В.