Справа № 815/2955/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2955/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом дочірнього підприємства Клінічний санаторій Лермонтовський Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровлення до державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства Державний інститут судових економіко правових та технічних експертних досліджень ОСОБА_1, Одеської філії Державного підприємства Державний інститут судових економіко правових та технічних експертних досліджень, треті особи: Державне підприємство Санаторій Лермонтовський, Міністерство юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства Державний інститут судових економіко правових та технічних експертних досліджень ОСОБА_1, Одеської філії Державного підприємства Державний інститут судових економіко правових та технічних експертних досліджень, треті особи: Державне підприємство Санаторій Лермонтовський, Міністерство юстиції України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про державну реєстрацію скасування державної реєстрації скасування іншого речового права № 34724819 від 11 квітня 2017 року, прийняте Державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень ОСОБА_2, яке стало підставою для поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право № 8932400 від 02 березня 2015 року о 13:05:11 год. щодо реєстрації за Державним підприємством Санаторій Лермонтовський, , права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, загальною площею 12 663 м2, розміщені за адресою: Одеська область, м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що оскаржуване рішення торкається прав Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», які полягають у визначені власника, користувача новозбудованих за кошти Позивача будівель та споруд Санаторію «Лермонтовський», а також зроблених останнім за власних рахунок поліпшень існуючих будівель та споруд.

Також, порушення оскаржуваним рішенням прав позивача підтверджу ється судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Так, державна реєстрація за Міністерством юстиції України права власності на будівлі та споруди Санаторію «Лермонтовський», яка є обовязковою передумовою для проведення реєстрації права господарського відання, була вчинена повторно після скасування первинної реєстрації Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року у справі № 815/1468/15, що набрала законної сили, за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця».

Скасовуючи первинну реєстрацію за Міністерством юстиції України права власності на будівлі та споруди Санаторію «Лермонтовський» Одеський апеляційний адміністративний суд в Постанові від 25 листопада 2015 року у справі № 815/1468/15 зазначив, що:

«Дочірнє підприємство Клінічний санаторій Лермонтовський Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця на момент здійснення дій та прийняття рішень державними реєстраторами було користувачем нерухомого майна, що розташоване за адресою: 65014. Одеська область, місто Одеса, Приморський район, провулок Лермонтовський будинок 2.

Апеляційний суд вважає, що Дочірнє підприємство Клінічний санаторій Лермонтовсь кий Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця є належним позивачем, у розумінні п.8 ч.1 ст.3 КАС України, та особою, яка потребує захисту своїх інтересів, що полягають, у визначенні відповідно до вимог чинного законодавства, субєкта, уповноваженого державою на здійснення володіння користування та розпорядження цим нерухомим майном».

Господарським судом Одеської області розглядалась справа № 916/2615/15 за позовною заявою Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» про виселення з займаних нежитлових приміщень.

26 червня 2015 року Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» зверну лось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та ПрАТ «Укрпрофоздо ровниця» про виселення з займаних нежитлових приміщень.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03 вересня 2015 року, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2015 року та Постановою Вищого господарського суду України від 26 січня 2016 року, у справі № 916/2615/15 позовні вимоги Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» було задоволено частково, виселено Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» з займаних будівель та споруд, що знаходяться у м. Одесі по провулку Лермонтовському, 2: літера «В» - лікувальний корпус; літера «Д» - корпус № 2; літера «Е, Е1, Е2» - корпус № 1; літера «Ж» - корпус № 5; літера «З, М» - грязелікарня; літера «Н» - котельна; літера «О» - майстерня; літера «Л» - сушка; літера «И» - клуб та поліклініка; літера «Й» - кінобудка; літера «ЬІ» - естрада; літера «П» - водонапірна башта; літера «С» - їдальня; літера «Р, Ю» - адмін. корпус; літера «Я, Я1» - експериментально-монтажний цех; літера «Т» - дитячий садок та аптека; літера «Ф, З, Щ» - житлові; літера «ПІ» - радонова лабораторія; літера «Ч» - приймальне відділення; літера «У» - корпус № 4; № 1, 2, 26, 36 - кіоски; № 10, 31, «Ц» - трансформаторні будки; № 24 - газобалонна; № 11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; № 25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; № 32 - гараж; № 3, 17, 18, 21, 22 - навіси; № 19 - душова літня; № 20, 9 - убиральні; № 35 - танцювальний майданчик;'№ 37 - спортивний майданчик; №38 - метеомайданчик; № III - VIII - оранжерея; № І - мостіння; № 39 - 47 - ворота; № 48 - 52 - забори; № 29 - резервні запаси води; № 11 - бетонний борт; № IX - фонтан; № Х-ХХІХ - грязьові басейни; відмовлено у задоволенні позову до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпроф оздоровниця» про виселення з займаних будівель та споруд, що знаходяться у м. Одесі по провулку Лермонтовському, 2: літера «Г» - гуртожиток та пральня, літера «X» - бібліотека та перукарня; в іншій частині позову - відмовлено.

13 березня 2017 року Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» подало до Господарського суду Одеської області заяву про перегляд Рішення Господарського суду Одеської області від 03 вересня 2015 року у справі № 916/2615/15 за нововиявленими обставинами.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10 квітня 2017 року, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13 липня 2017 року, у справі № 916/2615/15 було задоволено заяву Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтов ський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», за наслідками перегляду за нововиявленими обставинами скасовано Рішення Господарського суду Одеської області від 03 вересня 2015 року, в задоволені позову Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» до ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» та Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоров ниця» відмовлено у повному обсязі.

Отже, судовими рішеннями, які набрали законної сили, додатково підтверд жується порушення оскаржуваним рішенням прав Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», а тому останнє має право на судовий захист та є належним позивачем у розумінні п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України, та особою, яка потребує захисту своїх інтересів.

Представник відповідача (державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства Державний інститут судових економіко правових та технічних експертних досліджень ОСОБА_1) в судове засіданні не зявився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача (Одеської філії Державного підприємства Державний інститут судових економіко правових та технічних експертних досліджень) надав до суду письмові заперечення (а/с. 105-112) в яких зокрема зазначив, що під час проведення скасування запису про скасування іншого речового права № 8932400 від 02.03.2015, державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_2, не було порушено прав Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоровниця», у звязку з відсутністю у останнього права власності та інших речових прав на спірний обєкт нерухомого майна.

Необхідною умовою для задоволення позовних вимог про скасування будь-якого акту є порушення у звязку з його прийняттям прав або охоронюваних законом інтересів позивача. Відсутність такого порушення виключає можливість задоволення позовних вимог.

Відповідно до Рішення Господарського суду було встановлено, що «спірне майно, а саме нежитлові будівлі, загальною площею 12663 кв.м., за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський, 2, належить до державної власності та перебувають у розпорядженні Фонду державного майна України, як майно громадської організації колишнього СРСР, а тому не могло бути передано рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради у власність Закритому акціонерному товариству лікувально- оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофздоровниця» оскільки відсутня згода названого органу управління обєктом державної власності».

Також, вказаним рішенням визнано недійсним рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 151 від 04.07.2002 «Про оформлення свідоцтва на право власності Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоровниця» та свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі № 021961 від 17.07.2002, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради на імя Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоровниця».

Крім того, в Єдиному реєстрі наявний запису про заборону відчуження майна, що є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Третя особа (Державне підприємство Санаторій Лермонтовський) в судове засідання зявився. Проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Третя особа (Міністерство юстиції України) в судове засіданні не зявився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Правова позиція викладена в поясненнях представником Міністерства юстиції ОСОБА_3 вмотивована наступним.

У провадженні господарського суду Одеської області знаходилась справа №916/2876/16 за позовом Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський», Юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа: Міністерство юстиції України про визнання відсутності у Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, загальною площею 12663 м, що розміщені за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19738130 від 03 березня 2015 року о 11:06:50 год., прийняте Державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_4, яким вирішено позов задовольнити частково, визнати відсутність у Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» (65014, м.Одеса, пров.Лермонтовський, 2, код 39608495) права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу загальною площею 12663 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський, 2.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 апеляційні скарги Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» та Міністерства юстиції задоволено частково, постановлено: пункти 1, 2, 3 резолютивної частини рішення господарського суду Одеської області від 11.01.2011 у справі № 916/2876/16 - скасувати, у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначеною постановою, зокрема, вкотре встановлено право власності держави на приміщення санаторію, а також встановлено юридичний факт, що не потребує доведенню: Спірне майно на момент створення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» перебувало у державній власності, тому таке майно не могло бути відчужено без згоди власника - Держави в особі Фонду державного майна України.

Разом з тим, вказаною постановою суду встановлено юридичний факт, що не потребує: доведенню відповідно до положень частини третьої статті 61 ЦПК України: «Тобто, державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення права власності на нерухоме майно або інших речових прав.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним її на праві власності майном. Відповідна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 р. у справі № 6-3095цс15».

Отже, Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» має повне право відновити запис про державну реєстрацію іншого речового права, оскільки не позбавлене такого права, таким чином, рішення про державну реєстрацію № 34724819 від 11.04.2017р.

Щодо наявності зареєстрованих обтяжень слід зазначити, наступне.

Оскільки на момент проведення оскаржуваної державної реєстрації стаття 24 Закону діяла в редакції Закону, відповідно до якої міститься виключення; підстав відмови у проведенні державної реєстрації, то державним реєстратором правомірно не відмовив у її проведенні за наявності зареєстрованого обтяження.

У відповідності до пункту 35 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету

Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 № 553) державна реєстрація обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, державна реєстрація припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а також державна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться виключно державним реєстратором, визначеним законом, без подання заяви заявником.

Підставою відновлення записів стала постанова Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 по справі № 916/2876/16, на підставі якої державним реєстратором внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто державний реєстратор правомірно здійснив державну реєстрацію.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11 січня 2017 року у

справі № 916/2876/16 було частково задоволено позовну заяву ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» до Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський», Юридичного департаменту Одеської міської ради, визнано відсутність у Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, загальною площею 12 663 м2, що розміщені за адресою: м. Одеса, провулок Лермонтовський,2.

25 лютого 2017 року Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 на виконання Рішення Господарського суду Одеської області від 11 січня 2017 року у справі № 916/2876/16 скасувала запис про інше речове право № 8932400 від 02 березня 2015 року, що містився в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію за Державним підприємством «Санаторій «Лермонтовський», , права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, розміщені за адресою: Одеська область, м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 апеляційні скарги Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» та Міністерства юстиції задоволено частково.

Пункти 1, 2, 3 резолютивної частини рішення господарського суду Одеської області від 11.01.2011 у справі № 916/2876/16 - скасувати, у задоволенні позову відмовити повністю.

11 квітня 2017 року Державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_2 було прийнято Рішення про державну реєстрацію скасування державної реєстррації скасування іншого речового права № 34724819 від 11 квітня 2017 року на підставі постанови Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 р.

12.04.2017 року уповноважена особа Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» , подано заяву про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі постанови Одеського апеляційного господарського суду по справі № 916/2876/16 від 21.03.2017 р., резолютивною частиною якої постановлено: апеляційні скарги Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» та Міністерства юстиції задоволено частково.

Пункти 1, 2, 3 резолютивної частини рішення господарського суду Одеської області від 11.01.2011 у справі № 916/2876/16 - скасувати, у задоволенні позову відмовити повністю.

На підставі вказаного рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно поновлено запис про інше речове право № 8932400 від 02 березня 2015 року о 13:05:11 год. щодо реєстрації за Державним підприємством «Санаторій «Лермонтовський», , права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, загальною площею 12 663 м2, розміщені за адресою: м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

ОСОБА_6 України (ст. 8) встановлює, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

ОСОБА_6 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_6 України і повинні відповідати їй.

ОСОБА_6 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_6 України гарантується.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Одним із таких джерел є Висновок Венеціанської комісії «За демократію через право» (Мірило правовладдя), ухвалений Венеціанською Комісією на 106-му пленарному засіданні 11-12 березня 2016 р. та схвалений Комітетом Міністрів на 1263- му засіданні 6-7 вересня 2016 року і Конгресом місцевих і регіональних влад Ради Європи на 31 й сесії 19-21 жовтня 2016 року.

Позиція Венеційської Комісії полягала в тому, що ідея правовладдя передбачає систему чітких та передбачних приписів права, відповідно до яких кожному належить право на ставлення до нього з боку всіх субєктів ухвалення рішень на основі гідності, рівності й розумності та відповідно до приписів права, а також право на можливість звернутися з оскарженням рішень до незалежних і безсторонніх судів у рамках справедливих судових процедур. Комісія застерегла від ризиків суто формалістичного сприйняття ідеї правовладдя, що зводиться всього-на-всього до вимоги, щоб на будь-яку дію посадовця публічної влади існував дозвіл у приписах права. «Здійснення влади шляхом корисливого застосування приписів права» (п. 15).

Правовладдя має застосовуватись на всіх рівнях публічної влади (п. 17).

Правовладдя повязане не лише з людськими правами, а й із демократією, тобто з третьою засадничою цінністю Ради Європи. Демократія стосується залученості людей до процесу ухвалення рішень у суспільстві; за людськими правами стоїть прагнення захистити людей від свавільних і надмірних втручань у їхні свободи та убезпечувати людську гідність; правовладдя сфокусовано на обмежуванні публічної влади та незалежному контролі її здійснення. Правовладдя просуває демократію, запроваджуючи підзвітність тих, кого наділено публічною владою, та охороняючи людські права, завдяки чому меншість має захист від свавільних дій правлячої більшості (п. 33).

В такий спосіб правовладдя створює еталонний тест щодо якості приписів права стосовно захисту людських прав: нормативні приписи в цій ділянці та й поза нею мають бути, inter alia, зрозумілими й передбачними та недискримінаційними, а їх мають застосовувати незалежні суди, керуючись рівносильними процесовими ґарантіями, що застосовуються в конфліктних ситуаціях, спричинених порушенням людських прав органами публічної влади (п. 36).

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим <… >» (п. 69).

Необхідність визнання обовязковості практики Європейського Суду з прав людини законодавчо грунтується на нормах п. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 року, згідно якого Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обовязковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосується тлумачення і застосування Конвенції, а також статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р., у якій зазначено, що суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Протоколу №1 забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону. При цьому під законом Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути доступним (accessible) та передбачуваним (forseable). Також закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. Доступність закону означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. Передбачуваність означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв'язку із застосуванням закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 6 цього ж Закону зазначено, що система органів державної реєстрації складає спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань державної реєстрації прав - Міністерство юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та його територіальні органи, які є органами державної реєстрації прав.

Держателем Державного реєстру прав є спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань державної реєстрації прав - Міністерство юстиції України.

Статтею 8 Закону передбачено, що орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону держана реєстрація прав здійснюється на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно положень ст. 31-1 Закону (в редакції Закону України від 06.10.2016 року №1666-VІІІ) з 02.11.2017 року визначені особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів.

Так, згідно ч.1 ст. 31-1 Закону встановлено, що реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підстав рішень, отриманих у результаті взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень без подання відповідної заяви.

Згідно ч.2 ст. 31-1 Закону Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

Частиною 3 ст. 31-1 Закону визначено, що державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцем знаходження відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду.

Згідно п.п.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 06.10.2016 року №1666-VІІІ встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченою Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обовязково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронної формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

Судом встановлено, що державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень ОСОБА_2 11.04.2017 р. прийнято рішення № 34724819 яким поновлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право №8932400 від 02 березня 2015 року о 13:05:11 год. щодо реєстрації за Державним підприємством Санаторій Лермонтовський, , права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, загальною площею 12 663 м2, розміщені за адресою: Одеська область, м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2.

Вказане рішення прийнято на підставі заяви уповноваженої особи Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський», яка була зареєстрована 12.04.2017 р.

Вказаний факт підтверджується копією реєстраційної справи № 01(184-186).

При цьому слід звернути особливу увагу на те, що заява від 12.04.2017 року має номер 21831054. Саме такий номер заяви вказаний і у витягу (а/с. 28), сформованому державним реєстратором ОСОБА_2

Однак, вказаний витяг сформований 11.04.2017 р., тобто в день прийняття рішення.

Встановлені обставини свідчать про прийняття рішення державним реєстратором за 1 день до подання заяви.

Розглядаючи питання, які мають загальний інтерес , органи державної влади повинні діяти коректно, дуже послідовно (рішення у справі «Беєлер проти Італії»).

Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобовязання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява № 34049/96).

Судом також встановлено, що 12.04.2017 року уповноваженою особою ДП «Санаторій «Лермонтовський» подна заява № 21831054.

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), встановлено, що під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника на підставі передбаченого Законом України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус документа, що посвідчує таку особу.

У разі подання заяви уповноваженою на те особою державний реєстратор, уповноважена особа перевіряє обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи.

Обсяг повноважень особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи, перевіряється на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за допомогою порталу електронних сервісів.

В матеріалах реєстраційної справи відомості, які б вказували, що державний реєстратор здійснив таку перевірку відсутні.

Як встановлено судом, реєстратор не виконав обовязку по перевірці документів, що є підставою для скасування його рішення. Вказана позиція також висловлена і Вищим адміністративним судом України по справі № К/800/522/17 від 12.07.2017 р.

Крім того, в графі «Підстава для скасування» вказано, постанова Одеського апеляційного господарського суду по справі № 916/2876/16 від 21.03.2017 р.

Резолютивна частина вказаної постанови викладена наступним чином: Апеляційні скарги Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» та Міністерства юстиції задоволено частково.

Пункти 1, 2, 3 резолютивної частини рішення господарського суду Одеської області від 11.01.2011 у справі № 916/2876/16 - скасувати, у задоволенні позову відмовити повністю.

Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції Закону № 1666-VІІІ від 06.10.2016 року) встановлено, що державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень повинен встановити документарну відповідність рішення суду та рішення про державну реєстрацію за цим рішенням.

Резолютивна частина постанови Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 р. не дає такої можливості.

Це також підтверджується і запереченнями директора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко правових та технічних експертних досліджень», в яких вказано:

«для проведення скасування запису про скасування державної реєстрації іншого речового права, за результатом якого було прийнято оскаржуване рішення, заявником було подано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 по справі №916/2876/16, відповідно до резолютивної частини якої, зокрема було скасовано пункти 1,2, З резолютивної частини рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2017 у справі №916/2876/16 (на підставі якого державний реєстратор ОСОБА_5 скасувала запис про інше речове право № 8932400 від 02.03.2015 р. про реєстрацію за Державним підприємством «Санаторій «Лермонтовський» права господарського відання на майновий комплекс санаторію «Лермонтовський») та відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі».

Таким чином, надана постанова Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 р. не дає змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

А тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у відповідача була наявна законна підстава для відмови у державній реєстрації прав.

Вказане узгоджується із приписами ст. 311 цього закону, яка встановлює, що проведення реєстраційних дій на підставі рішення судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом.

Крім того, суд не приймає до уваги та не дає правову оцінку доводам представника позивача та представника ДП Санаторій Лермонтовський щодо права власності, господарського відення, виселення та інше, оскільки предметом розгляду у спірних правовідносинах є управлінськи дії державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства Державний інститут судових економіко - правових та технічних експертних досліджень ОСОБА_2 по вчиненню реєстраційних дій 11.04.2017 року.

Отже, дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії Держреєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як субєкт владних повноважень.

Вказана правова позиція щодо визначення предмету та підстави адміністративного позову про скасування рішення державного реєстратора висловлена в Постанові ВСУ від 25.04.2017 року колегією Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОТЕК».

Також суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають принципу верховенства права доводи щодо відсутності у позивача права на звернення до суду, оскільки його права не порушені, так як він не є титульним власником.

Статтею 55 ОСОБА_6 україни встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 6 КАС України визначає умови за яких позивач може звернутися до адміністративного суду. Це порушення його прав, свобод або інтересів.

Письмові докази надані сторонами справи, та пояснення свідчать про наявність значної кількості судових справ, де дочірнє підприємство Клінічний санаторій Лермонтовський Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровлення є рівноправною стороною у справах, а отже за приписами ст. 72 КАС України, вказане доведенню не підлягає.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду україни № 18-рп/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес це прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та іншіх засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать ОСОБА_6 і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З огляду на визначену Конституційним Судом України дефініцію та ст. 6 КАС України, яка вказує на можливість судового захисту інтересів, суд вважає, що дочірнє підприємство Клінічний санаторій Лермонтовський Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровлення є належним позивачем по справі.

Керуючись ст. ст. 6-8, 11, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про державну реєстрацію скасування державної реєстрації скасування іншого речового права № 34724819 від 11 квітня 2017 року, прийняте Державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень ОСОБА_2, яке стало підставою для поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право № 8932400 від 02 березня 2015 року о 13:05:11 год. щодо реєстрації за Державним підприємством Санаторій Лермонтовський, , права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, загальною площею 12 663 м2, розміщені за адресою: Одеська область, м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.