Справа № 191/1037/17(2-а/191/92/17)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2017 рокусправа № 191/1037/17(2-а/191/92/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області
на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2017р. у справі №191/1037/17 (2-а/191/92/17)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

24.03.2017р. ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1.) звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - Синельниківське об'єднане УПФУ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії / а.с. 2-4/.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2017р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №191/1037/17 (2-а/191/92/17) та справу призначено до судового розгляду / а.с. 33/.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2017р. замінено відповідача - Синельниківське об'єднане УПФУ на його правонаступника - Дніпровське приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - Дніпровське приміське об'єднане УПФУ) /а.с. 41/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1. йому виповнилось 55 років, при цьому він має загальний стаж роботи понад 38 років, з яких стаж роботи на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років, становить більше 19р., і 09.02.2017р. він, на виконання вимог чинного законодавства, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, однак 21.03.2017р. ОСОБА_1 отримав протокол засідання №6 робочої комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсії, в якому зазначено, що відповідно до записів трудової книжки з 02.01.1998р. по 08.02.2017р. позивач працював на посаді старшого оглядача-ремонтника вагонів пункту технічного обслуговування вагонів Синельникове, яка не входить до списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень, а списками передбачена посада оглядача-ремонтника вагонів пункту технічного обслуговування вагонів і в зв'язку з цим немає підстав призначати позивачу пенсію за вислугу років, тому як стаж роботи позивача на посадах, що дають право на призначення такого виду пенсії, менше, ніж встановлений законодавством, тобто відповідач не включив період роботи на посаді старшого оглядача-ремонтника вагонів пункту технічного обслуговування вагонів до пільгового, визначивши позивачу загальний стаж 38р.10міс.25дн., в тому числі стаж роботи на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років, - 2р.10міс.25дн., позивач просив суд:

- визнати неправомірними та протиправними дії Дніпровського приміського об'єднаного УПФУ щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років і відмови включити до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, період роботи на посаді старшого оглядача-ремонтника вагонів 6 розряду магістральних залізниць на пункті технічного обслуговування вагонів Синельникове-ІІ з 02.01.1998р. по 08.02.2017р.;

- зобов'язати Дніпровське приміське об'єднане УПФУ включити ОСОБА_1 період роботи на посаді старшого оглядача-ремонтника вагонів 6 розряду магістральних залізниць на пункті технічного обслуговування вагонів Синельникове-ІІ з 02.01.1998р. по 08.02.2017р. до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років в порядку ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та призначити і виплатити пенсію за вислугою років з 09.02.2017р.

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2017р. у справі №191/1037/17 (2-а/191/92/17) позовні вимоги задоволено (суддя Прижигалінська Т.В.) /а.с. 43-46/.

Відповідач - Дніпровське приміське об'єднане УПФУ, не погодившись з вищезазначеною постановою суду, подав апеляційну скаргу /а.с. 49-51/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 30.05.2017р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 30.05.2017р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 30.05.2017р. залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представника відповідача та позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у вагонному депо Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці (пункт технічного обслуговування вагонів Синельникове приєднано до відокремленого структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Державного підприємства «Придніпровська залізниця») на посадах: слюсар з ремонту рухомого складу магістральних залізниць на пункті технічного обслуговування ст. Синельникове-ІІ, оглядач-ремонтник вагонів та старший оглядач-ремонтник вагонів магістральних залізниць на пункті технічного обслуговування вагонів Синельникове-ІІ, що підтверджується копіями трудової книжки серії НОМЕР_1 від 04.03.1981р. та довідками з місця роботи /а.с. 10-13, 14-16, 18/.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час розгляду даної адміністративної справи 09.02.2017р. позивач звернувся до Дніпровського приміського об'єднаного УПФУ з заявою про призначення пенсії за вислугу років /а.с. 9/, однак 20.03.2017р. протоколом №6 засідання робочої комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсії, вирішено відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки посада старшого оглядача-ремонтника вагонів пункту технічного обслуговування вагонів Синельниково (займав з 02.01.1998р. по 08.02.2017р.), на думку відповідача, не входить до Списку професій і посад робітників локомотивних бригад окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років (затверджений постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992р.) /а.с. 7-8/.

Пункт «а» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловік - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Роз'ясненням Міністерства соціального забезпечення України №25 від 18.11.1992р. «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» встановлено, що відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Професія «оглядача вагонів, оглядача-ремонтника на пунктах технічного та контрольно-технічного обслуговування вагонів» передбачена розділом 66 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 66 Залізничний транспорт і метрополітен), затвердженого наказом Міністерства транспорту України №601 від 17.12.1999р. та погодженого Міністерством праці та соціальної політики України (діяв до 20.05.2016р.), а також розділом 64 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 66 Залізничний транспорт і метрополітен), затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України №181 від 20.05.2016р., в якому визначені завдання та обов'язки, необхідні знання та кваліфікаційні вимоги до професії 2-5 розрядів.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи та зазначені норми законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правомірний висновок про обґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_1, оскільки професія «старший оглядач-ремонтник вагонів», за якою позивач працював з 02.01.1998р. по 08.02.2017р. є професією працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті, та дає право на пенсію за вислугу років, а тому позивач має таке право відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ст.ст. 8, 19, 46, 55 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008р., п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004р., п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011р., п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014р. тощо).

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду даної справи у їх сукупності, враховуючи вищенаведені норми законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що оскільки позивач має достатній стаж роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, то у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач має право на пенсію за вислугу років, а дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 такого виду пенсії та щодо відмови включити до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, періоду роботи на посаді старшого оглядача-ремонтника вагонів, є протиправними

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позивачем у справі позовних вимог знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду даної справи, і судом першої інстанції постановлено правильне рішення про задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог у повному обсязі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 30.05.2017р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2017р. у справі №191/1037/17 (2-а/191/92/17) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено - 17.10.2017р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко