Справа № 243/8140/17
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/522/2017
Номер справи 243/8140/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

«12» жовтня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення заборгованості із невиплаченої пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративною позовною заявою до Словянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення заборгованості із невиплаченої пенсії, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 1985 року вона знаходиться на пенсії за віком та отримує щомісячні пенсійні виплати від відповідача.

Останній раз пенсія їй була виплачена відповідачем за квітень 2014 року по 30 квітня 2014 року в розмірі 1303,06 грн.

У зв'язку із бойовими діями в м. Слов'янську в травні 2014 року вона виїхала до Російської Федерації, однак залишилась зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1.

В 2016 році вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду № 4 по місту Москві та Московській області із заявою про переведення пенсії із України до Російської Федерації та подальшого отримання пенсії в Росії.

На запит зазначеного Пенсійного фонду відповідач 11 травня 2017 року направив до Управління пенсійного фонду № 4 по місту Москві та Московській області її пенсійну справу, зазначивши в супровідному листі, що її пенсія складає 1303,06 грн. та була виплачена по 30 квітня 2014 року.

Управлінням пенсійного фонду № 4 по місту Москві та Московській області в квітні 2017 року їй призначена пенсія із 01 жовтня 2016 року, що зазначено у Довідці № 1714953/17 від 03 серпня 2017 року цього Управління.

Таким чином, в період із 01 травня 2014 року по 30 вересня 2016 року вона знаходилась на пенсійному обліку у відповідача, однак в цей період не отримувала пенсію.

За цей період із 01 травня 2014 року по 01 жовтня 2016 року (29 місяців) розмір невиплаченої відповідачем їй пенсії складає 37788,74 грн. (29 місяців х 1303,06 грн.).

14 серпня 2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про виплату їй заборгованості із пенсії, однак відповідач відмовив їй.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюється Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV.

За приписами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ст. 5 Закону).

Крім того, положеннями статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.111.1952) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Положеннями Конституції України, за якими, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов'язків і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Практика Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі «Пічкур гроти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке, стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Просить суд стягнути з Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заборгованість із невиплаченої пенсії у розмірі 37788,74 грн. та судові витрати понесені нею у справі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_3, яка діє на підставі Довіреності від 25 липня 2017 року ( а.с. 5) до судового засідання не з»явилася. 11 серпня 2017року представник позивача звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглядати справу без її участі та участі ОСОБА_1 в порядку письмового провадження. На задоволенні позовних вимог наполягають ( а.с. 18).

Представник відповідача Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - Землянська Д.Н., яка діє на підставі Довіреності № 12398/12 від 10 квітня 2017 року ( а.с.29), не визнала заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 та в наданих до суду Запереченнях вказала, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 19 вересня 1985 року перебувала на обліку в Словянському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Донецької області та отримувала пенсію по 30 квітня 2014 року, яка була перерахована на поштове відділення.

У травні 2014 року ОСОБА_1 виїхала до Російської Федерації, однак довіреності на отримання пенсії довіреній особі не залишила.

З 01 травня 2014 року пенсія перераховувалась на поштове відділення, але пенсіонером не отримувалась протягом 6 місяців підряд, після цього з 01 листопада 2014 року згідно п.4 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплату пенсії було припинено.

У 2016 році позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду по Москві та Московській області із заявою про переведення пенсії із України до Російської Федерації та подальшого отримання пенсії на території Росії.

У травні 2017 року ОСОБА_1 особисто отримала пенсійну справу № НОМЕР_2 для переведення пенсії до Російської Федерації, про що свідчить Розписка позивачки від 15 травня 2017 року.

Слід зазначити, що на момент отримання пенсійної справи позивачка вже була повідомлена, що пенсія їй не нараховується, але жодних дій для поновлення пенсії не було здійснено.

Згідно Порядку подання та оформлення документів від 25 листопада 2005 року № 22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 листопада 2005 року № 1566/11846 заява про поновлення пенсії подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) заявника. Особа, яка звертається за пенсією повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Відповідно до ч. І ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсій, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більш ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш, як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

На теперішній час ОСОБА_1 з заявою про поновлення пенсії до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області не зверталась, на обліку в Словянському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Донецької області позивачка не знаходиться, тому виплатити пенсію за період з 01 травня 2014 року по 30 вересня 2016 року не має можливості.

Отже, на підставі вищевикладеного вважає, що вимоги ОСОБА_1 безпідставні та суперечать чинному законодавству і як наслідок не підлягають задоволенню (а.с.24-26).

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу Адміністративного Судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами».

В порядку частини 4 ст.122 Кодексу Адміністративного Судочинства України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення заборгованості із невиплаченої пенсії не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком, що підтверджено Пенсійним посвідченням № 1/5644, виданим 12 січня 1986 року Відділом соціального забезпечення Барвінківської районної Ради Харківської області (а.с.9).

З 19 вересня 1985 року ОСОБА_1 перебувала на обліку у Словянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримувала пенсію за віком по 30 квітня 2014 року включно, яка перераховувалася на поштове відділення зв'язку № 84100.

У травні 2014 року ОСОБА_1 виїхала до Російської Федерації.

Відповідно до копії Паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Барвінківським РВ УМВС України в Харківській області 13 лютого 2001 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до Розпорядження міського голови Словянської міської Ради Донецької області від 19 лютого 2016 року № 53р «Про перейменування вулиць, провулків, в'їздів та хутору м. Слов'янська», перейменовано вулицю Чубаря на вулицю Світлодарська.

Словянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області супровідним листом за вихідним номером 15888/04 від 11 травня 2017 року на адресу ГУ - Головне Управління ПФР№ 4 по місту Москві та Московській області КС - Новомосковський -1 направлено пенсійну справу отримувача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. В даному супровідному листі було зазначено, що пенсія громадянці ОСОБА_1 виплачена по 30 квітня 2014 року в розмірі 1303,06 грн. (а.с.10). Разом із відповідним листом Словянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області на адресу ГУ - Головне Управління ПФР№ 4 по місту Москві та Московській області КС - Новомосковський -1 було спрямовано Атестат № 165711 на громадянку ОСОБА_1 із зазначенням базових місяців індивідуальної індексації та коефіцієнту індексації, а також Розпорядження на перерахунок пенсії з 01 грудня 2013 року (а.с.11-12), що також визнано відповідачем по справі.

Пенсійну справу отримувача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, було отримано особисто ОСОБА_1 у зв'язку з виїздом до м. Москви Російської Федерації, що підтверджується Розпискою ОСОБА_1, датованої 15 травня 2017 року (а.с.28).

У відповідності до Довідки ГУ - Головне Управління ПФР № 4 по місту Москві та Московській області КС - Новомосковський -1 від 03 серпня 2017 року № 1714953/17 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку у ГУ - Головне Управління ПФР № 4 по місту Москві та Московській області КС - Новомосковський -1, виплата встановлена на період з 01 жовтня 2016 року безстроково, виплатна справа № 190345546 (а.с.13).

14 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із листом, відповідно до якого просила виплатити їй пенсію за період з 01 травня 2014 року по 01 жовтня 2016 року (29 місяців), що загалом склала 37788,74 грн. (а.с.14).

Відповідно до Листа Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16 серпня 2017 року за вихідним номером 31681/04 ОСОБА_1 було повідомлено, що з 19 вересня 1985 року по 30 квітня 2014 року вона перебувала на обліку у Словянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду Донецької області і отримувала пенсію за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Виплата пенсії припинена з 01 травня 2014 року у зв'язку з тривалим неотримання пенсії, протягом 6 місяців згідно ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно п. 3, п. 16 Порядку подання та оформлення документів від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року № 1566/11846, заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) заявника. Особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії) повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримував своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Згідно вищезазначеного виплатити пенсію за період з 01 травня 2014 року по 30 вересня 2016 року не має можливості (а.с.15).

Відповідно до Довідки Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 21 вересня 2017 року про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії за особовим рахунком ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_2) за період з 01 травня 2014 року по 01 жовтня 2016 року здійснювалися наступні нарахування та виплати: з травня 2014 року по жовтень 2014 року (протягом 6 місяців) розмір нарахованої пенсії (включаючи індексацію) склав 7818,36 грн. (6 міс. х 1303,06 грн.); розмір пенсії фактично виплачений за цей період склав 0,00 грн.; починаючи з листопада 2014 року по жовтень 2016 року нарахування пенсії було припинено (а.с.27).

Спірним питанням даної справи є те, що в період з 01 травня 2014 року по 30 вересня 2016 року ОСОБА_1 знаходилася на пенсійному обліку в Словянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, однак в цей період не отримувала пенсію.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

За приписами ст. 21 Основного закону усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема, в інших випадках, передбачених ч. 1 ст. 49 цього Закону.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною першою статті 49 вказаного закону та включають таки випадки для припинення пенсії:

- якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

- у разі смерті пенсіонера;

- у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

- в інших випадках, передбачених законом.

Будь яких інших підстав для припинення виплати пенсії не передбачено.

Відповідно до Довідки Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 21 вересня 2017 року про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії за особовим рахунком ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_2) за період з 01 травня 2014 року по 01 жовтня 2016 року здійснювалися наступні нарахування та виплати: з травня 2014 року по жовтень 2014 року (протягом 6 місяців) розмір нарахованої пенсії (включаючи індексацію) склав 7818,36 грн. (6 міс. х 1303,06 грн.); розмір пенсії фактично виплачений за цей період склав 0,00 грн.; починаючи з листопада 2014 року по жовтень 2016 року нарахування пенсії було припинено (а.с.27).

За правилами ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 46 цього Закону.

Статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Поновлення виплати пенсій здійснюється у Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365.

Згідно п. 6, п. 13 Порядку подання та оформлення документів від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 листопада 2005 року № 1566/11846 заява про поновлення пенсії подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) заявника. Особа, яка звертається за пенсією повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що посвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Виплата пенсії поновлюється при зверненні пенсіонера особисто із заявою та паспортом.

Як встановлено у судовому засіданні, 14 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із листом, відповідно до якого просила виплатити їй пенсію за період з 01 травня 2014 року по 01 жовтня 2016 року. Питання про поновлення пенсії ОСОБА_1 не ставилося, до заяви не було додано паспорт (або інший документ, що посвідчує особу, місце її проживання (реєстрації).

У своєму Листі Словянське об'єднане управління Пенсійного фонду України від 16 серпня 2017 року за вихідним номером 31681/04 повідомило ОСОБА_1, що виплата пенсії припинена з 01 травня 2014 року у зв'язку з тривалим неотримання пенсії, протягом 6 місяців, згідно ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно п. 3, п. 16 Порядку подання та оформлення документів від 25 листопада 2005 року № 22-1,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року № 1566/11846 заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) заявника. Особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії) повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

На теперішній час ОСОБА_1 із заявою про поновлення пенсії до Словянського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області не зверталася.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права або інтереси.

Згідно ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 в спірний період часу, а саме з 01 травня 2014 року по 01 жовтня 2016 року перебувала на обліку Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, відповідно копії Паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Барвінківським РВ УМВС України в Харківській області 13 лютого 2001 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що не оспорюються відповідачем. Суд погоджується з доводами позивача ОСОБА_1 в тій частині, що позивачка має право на отримання нарахованих сум пенсії за період з 01 травня 2014 року по 01 жовтня 2016 року, однак зазначає, що їх отримання можливе за умови її особистого звернення до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із пред'явленням нею паспорту (або іншого документу, що посвідчує особу, місце її проживання (реєстрації), що передбачено вимогами ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 6, п. 13 п. 3, п. 16 Порядку подання та оформлення документів від 25 листопада 2005 року № 22-1,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року № 1566/11846.

Суд оцінивши позицію сторін та дослідивши надані сторонами докази, не вбачає порушення прав та інтересів позивача ОСОБА_1 у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, оскільки позивач із заявою про перерахунок призначеної пенсії, відповідно до Порядку подання та оформлення документів від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 листопада 2005 року № 1566/11846, до Словянського об'єднаного пенсійного фонду України Донецької області не зверталася. Відповідь, надана ОСОБА_1 Словянським об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 16 серпня 2017 року за вихідним номером 31681/04 щодо припинення виплати пенсії за період з 01 травня 2014 року по 30 вересня 2016 року, надана відповідно до Закону України «Про звернення громадян», оскільки звернення позивачем було спрямоване саме на безпосередню виплату пенсії, а не поновлення виплати раніше призначеної пенсії.

Питання про припинення нарахування ОСОБА_1 Словянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області пенсійних виплат за період з 01 жовтня 2014 року по 01 жовтня 2016 року суд не розглядає, оскільки воно є передчасним.

Таким чином, аналізуючи всі докази у їх сукупності та обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення заборгованості із невиплаченої пенсії не підлягають задоволенню.

Оскільки судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення заборгованості із невиплаченої пенсії судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. та витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката, необхідно віднести на рахунок позивача ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 1, 6, 17-19, 94, 160 КАС України, ст. ст. 46, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 3, п. 16 Порядку подання та оформлення документів від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року № 1566/11846суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення заборгованості із невиплаченої пенсії - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова постановлена та підписана в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Т.А.Хаустова.