Справа № 823/688/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/688/17 Головуючий у 1-й інстанції: Рідзель О.А. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07.08.17р. у справі №823/688/17 за позовом Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» до Державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, треті особи: ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» про визнання протиправним та скасування рішення

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни індексний номер 28546907 від 02.03.16р. про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1,8733 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належної ОСОБА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на підставі Договору оренди землі серія та номер: б/н від 24 березня 2010 року.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.08.17р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, третя особа-2 подала апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що реєстрація права оренди на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 була проведена на підставі постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.11р. у справі №2а-4126/11/1470.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу третьої особи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,8733 га, кадастровий номер НОМЕР_1, (державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданий Чигиринською районною державною адміністрацією Черкаської області).

30.05.11р. між ОСОБА_3 (Орендодавець) та ПП «Колос Чигиринщини» (Орендар) укладено договір оренди землі №227, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,8733 га, в т.ч. рілля 1,8733 га, яка знаходиться в межах Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області; кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1; цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір укладено строком на 5 (п'ять) років.

Договір від 30.05.11р. №227 зареєстрований у відділі Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області 05.08.11 за №00275, що підтверджується інформацією наданою ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 18.04.16р. №27-28-0.6-588/15-16 (а.с. 50 - 52).

04.08.15р. між ОСОБА_3 (Орендодавець) та ПП «Колос Чигиринщини» укладено додатковий договір до договору оренди землі №227 від 30.05.11р., згідно якого сторони погодили продовження строку дії договору на 10 років.

06.02.17р. Позивач звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу з заявою про реєстрацію права оренди за ПП «Колос Чигиринщини» земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 на підставі додаткового договору від 04.08.15р. до договору оренди землі №227 від 30.05.11р.

08.02.17р. державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т.І. прийнято рішення №33764978 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Підставою для відмови слугували встановлені державним реєстратором суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме: заявлене право вже зареєстровано за іншим орендарем та термін дії зареєстрованого договору оренди не закінчився.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №93650179 від 04.08.17р. державним реєстратором Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко О.А. на підставі свого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28546907 від 02.03.16р. вчинено запис про інше речове право №13519845, а саме - право оренди земельної ділянки, що належить ОСОБА_3, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 1,8733 га строком на 7 років, з правом пролонгації за товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на підставі договору №б/н від 24.03.10р.

Не погоджуючись з рішенням про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 за ТОВ сільськогосподарське підприємство «Нібулон», позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація права оренди земельної ділянки за ТОВ сільськогосподарське підприємство «Нібулон», згідно договору №б/н від 24.03.10р. відбулась з порушенням вимог Закону №1952-IV, оскільки державним реєстратором при рестрації прав та їх обтяжень за третьою особою-2 не було перевірено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.04р. № 1952-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Пунктом першим частини 3 статті 9 зазначеного Закону зобов'язано державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Згідно з частиною четвертою статті 15 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до частини 3 статті 10 цього Закону державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

-відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

-відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

-відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

-наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

-наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі.

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Отже, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки державний реєстратор використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Аналогічна висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду України від 29.09.15р. по справі № 21-760а15.

Відповідно до ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно п. 42 Договору №227 від 30.05.11р., укладеного між Позивачем та ОСОБА_3, договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно п. 5 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент реєстрації договору) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент реєстрації договору) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 20 цього Закону, укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок на момент укладення вказаного договору були визначені Порядком ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.09р. № 1021.

Відповідно до п. 16-1 цього Порядку, державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди земельної ділянки із земель державної та комунальної власності здійснюється одночасно із державною реєстрацією земельної ділянки. Державна реєстрація здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Книги записів.

Отже, державна реєстрація договорів оренди землі, відповідно до законодавства, яке діяло раніше, здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у Книгу записів.

Згідно наданої ГУ Держгеокадастру у Черкаській області інформації від 18.04.16р. №27-28-0.6-588/15-16 (а.с. 50 - 52), договір №227 зареєстрований у відділі Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області 05.08.11 за №00275, а отже діє до 05.08.16р.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 1952-IV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Отже, державна реєстрації договору оренди №227 від 30.05.11р. була проведена у відповідності до вимог діючого на той час законодавства.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.11р. у справі 2а-4126/11/1470, яка набрала законної сили 04.07.11р., було визнано протиправною бездіяльність відділу Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області, що полягає в не скасуванні державної реєстрації договорів, зокрема, договору оренди землі №86 від 23.08.06р. укладеного між ПП «Колос Чигиринщини» та ОСОБА_3 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1); зобов'язано Відділ Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області скасувати державну реєстрацію договорів оренди, зокрема, №86 від 23.08.06р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1; визнано протиправною бездіяльність відділу Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області, що полягає в нездійсненні державної реєстрації договорів оренди, зокрема, договору від 24.03.10р., укладеного між ТОВ сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» та ОСОБА_3 та зобов'язано Відділ Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області здійснити державну реєстрацію договорів оренди землі, в т.ч. договору від 24.03.10р., укладеного між Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» та ОСОБА_3

Разом з тим, доказів того, що договір оренди №227 від 30.05.11р. визнавався недійсним, був розірваний або була скасована державна реєстрація матеріали справи не містять, а отже станом на момент реєстрації права оренди за третьою особою - 2 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 такий договір був чинний; строк його дії не сплив.

Вказані обставини безпідставно не враховані державним реєстратором при прийнятті оспорюваного у даній справі рішення, що призвело до подвійної реєстрації права оренди однієї і тієї ж земельної ділянки за різними юридичними особами.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Таким чином, подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів, зокрема тих, які є невід'ємною частиною договору оренди цієї ділянки, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, є передбаченою у статті 24 Закону № 1952-ІV підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права.

Такий правовий висновок висловив Верховний суд України в постанові від 15.11.16р. у справі №21-3030а16.

Покликання апелянта на те, що державна реєстрація права оренди земельної ділянки була проведена на виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.11р. не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №93650179 від 04.08.17р. підставою для реєстрації права оренди за ТОВ сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН», згідно договору №б/н від 24.03.10р., слугувало рішення державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28546907 від 02.03.16р., а не судове рішення, про яке зазначає апелянт.

Поміж тим, навіть у випадку реєстрації права оренди на підставі судового рішення, така реєстрація можлива лише після реєстрації угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки з попереднім орендарем. В даному випадку, як встановлено вище, на момент вчинення реєстраційних дій, договір оренди від 30.05.11р. №227 укладений між ОСОБА_3 та позивачем був чинний; строк його дії не закінчився.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги третьої особи-2.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07.08.17р. у справі №823/688/17 - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07.08.17р. у справі №823/688/17 - без змін.

Дана ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Головуючий суддя

Судді: