Справа № 820/3271/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 р.Справа № 820/3271/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представник відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду Харківського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року по справі № 820/3271/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, 26.07.2017 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить суд визнати незаконною відмову Департаменту персоналу Міністерства юстиції України у проходженні конкурсу на зайняття вакантної посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації - начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області оголошеному наказом Міністерства юстиції України №641/к.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року залишено без розгляду позов.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, в звязку з чим просив ухвалу скасувати та прийняти нову якою задовольнити позов в повному обсязі. Апелянт зазначає, що судом зроблений хибний висновок про пропуск строку звернення до суду та наданням не належної оцінки доказам. Вважає, що положення ч.3 ст.99 КАС України не можуть застосовуватися, тому як початок прийняття громадян на публічну службу слід вважати з часу прийняття документів на участь у конкурсі, до якого він допущений не був. Вказує, що на зазначені правовідносини поширюється положення про шестимісячний строк позовної давності, що свідчить про наявність неправильного застосуванням судом норми процесуального права.

Позивач підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги та наполягав на залишенні її без задоволення. Також зазначив, що позивач також в судовому порядку оспорює результати конкурсу, та такий позов був поданий своєчасно. В той же час, з цим позовом він звернувся значно пізніше.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі наказу Мінюста України №641/к від 09.02.2017 року, був оголошений конкурс на зайняття вакантних посад держслужби.

Позивачем були подані документи на участь у цьому конкурсі.

Міністерство юстиції України повідомило ОСОБА_1 про невідповідність поданих документів для участі у конкурсі, на зайняття вакантної посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації - начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області оголошеному відповідно до наказу Міністерства юстиції України №641/к, листом від 14.03.2017 №1139/14/42-17, яка була своєчасна отримана позивачем.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив та зазначив, що позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав та інтересів ще у березні 2017 року з листа Міністерства юстиції України №1139/14/42-17, проте, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом лише 03.08.2017, тобто за межами строку, встановленого частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку із чим позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений нормами Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо ч.3 ст.99 КАС України.

До того ж, як було встановлено в суді апеляційної інстанції виходячи з пояснень сторін, що позивач дійсно оскаржує з весни 2017 року в судовому порядку результати проведеного конкурсу, розгляд справи ще не закінчений.

Залишаючи без розгляду позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно ст.99, 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, відповідно п.п. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

2. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

3. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності субєктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача-апелянта стосовно відсутності пропуску строку звернення до суду, передбачений ч.3 ст.99 КАС України, тому як початок прийняття громадян на публічну службу слід вважати з часу прийняття документів на участь у конкурсі, до якого він допущений не був.

Колегія суддів зазначає, що закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, є Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-УІІІ.

Відповідно до ст..3 Закону, цей Закон регулює відносини, що виникають у звязку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Статтею 21 Закону передбачено, що вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу.

З метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обовязки, проводиться конкурс на зайняття вакантної посади державної служби (далі - конкурс) відповідно до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби (далі - Порядок проведення конкурсу), що затверджується Кабінетом Міністрів України (стаття 22 Закону).

2. Проведення конкурсу здійснюється з урахуванням рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів на зайняття вакантної посади.

3. Порядок проведення конкурсу визначає: 1) умови проведення конкурсу; 2) вимоги щодо оприлюднення інформації про вакантну посаду державної служби та оголошення про проведення конкурсу; 3) склад, порядок формування та повноваження конкурсної комісії; 4) порядок прийняття та розгляду документів для участі в конкурсі; 5) порядок проведення тестування, співбесіди, інших видів оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби.

Положеннями статті 25 Закону визначений перелік документів, необхідний для участі у конкурсі, та які особа, яка бажає взяти участь у конкурсі, подає в установленому порядку до конкурсної комісії такі документи

Статтею 26, визначений порядок визначення відповідності кандидатів умовам конкурсу. Служба управління персоналом державного органу, в якому проводиться конкурс, проводить перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність встановленим законом вимогам та повідомляє кандидата про результати такої перевірки.

Як було встановлено, що документи позивача не відповідали певним вимогам законодавства, тому він не був допущений до участі у конкурсі.

Конкурс на зайняття вакантної посади державної служби категорії "Б" у державному органі, юрисдикція якого поширюється на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя, проводить конкурсна комісія, утворена керівником державної служби державного органу вищого рівня (стаття 27 Закону).

Статтею врегульоване питання з оформлення та оприлюднення результатів конкурсу та надалі, відповідно до Глави 3 Закону, відбувається призначення на посаду державної служби.

Крім того, питання проведення конкурсу, також врегульовано Порядком проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою КМ України від 25.03.2016 року №246.

Колегія суддів звертає увагу, що початок вирішення питань з прийняття громадян на публічну службу, та відносини, що виникають з цього приводу має відповідні процедурні стадії, яка розпочинається з початку оголошення конкурсу, а не з часу прийняття документів для участі у такому конкурсі. При чому, не прийняття документів та не допуск до участі у конкурсі, є наслідком прийнятого з цього приводу певного рішення субєкта владних повноважень, яке утримує в собі відповідне повідомлення, що узгоджується з ст..26 Закону.

Тобто, колегія суддів зазначає, що встановленні вимоги щодо строку звернення до суду з питання прийняття громадян на публічну службу не можна вважати з часу прийняття документів на участь у конкурсі, до якого позивач допущений не був.

При чому, колегія суддів також вважає звернути увагу, що учасник конкурсу, який не пройшов конкурсний відбір, має право оскаржити рішення конкурсної комісії: 2) щодо конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорій "Б" і "В" - до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду. Скарга на рішення конкурсної комісії подається не пізніше ніж через 10 календарних днів з дня отримання письмового повідомлення про результати конкурсу.

В даному випадку, позивач участь у конкурсі не приймав, рішення відносно нього не приймалось, тому строк звернення до суду повинен застосовуватися відповідно до ч.3 ст.99 КАС України.

Таким чином, позивачем пропущено місячний строк звернення до суду встановлений частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, а позовна заява та додані до неї матеріали не містять обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до вимог ст..100 КАС України,адміністративний позов, поданий після закінчення троків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлених судом апеляційної інстанції обставин, суд першої інстанції на підставі позовної заяви та доданих до неї документів дійшов обґрунтованого висновку про пропуск строку звернення до суду та відсутністю підстав для його поновлення. Такого не встановив і суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали.

Таким чином, з огляду на положення ст. 100 КАС України, суд першої інстанції мав процесуальну можливість залишити позов без розгляду. Тому жодних порушень в даному випадку суд не допустив.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову, ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спірного питання по суті.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та прийняв ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року по справі № 820/3271/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі складена 13.10.2017 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5