Справа № 760/777/17
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-652/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Солом?янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.,

при секретарі: Продан М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві, третя особа: інспектор роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенант поліції Печкар С.М., про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 05 січня 2017 року поліцейського роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в місті Києві серії АР № 293494, якою накладено адміністративне стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою поліцейського роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в місті Києві від 05 січня 2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень за порушення, передбачене ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що він, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом BMW номерний знак НОМЕР_1, 05 січня 2017 року о 14 год. 40 хв., в м. Києві по бульвару А. Вернадського, 75 А, водій проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора та не мав при собі посвідчення водія, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим, постанова винесена з порушенням діючого законодавства, тому позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 06.04.2017 року постановленою на місці було замінено відповідача у справі, а саме Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві на Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві.

Ухвалою суду від 19.09.2017 року постановленою на місці та занесеною до журналу судового засідання, було залучено до участі у справі в якості третьої особи інспектора роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенант поліції Печкар С.М. (а.с. 77).

Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Згідно ст. 69 ч. 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи судом встановлено, що інспектором роти № 8, батальйону № 1 УПП у місті Києві лейтенантом поліції Печкар С.М. 05.01.2017 року була винесена постанова серії АР № 293494 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с. 8).

Як вбачається з даних постанови по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом BMW номерний знак НОМЕР_1, 05 січня 2017 року о 14 год. 40 хв., в м. Києві по бульвару А. Вернадського, 75 А, водій проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора та не мав при собі посвідчення водія, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтями 245-246 КпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 працівником поліції були порушені. Зокрема, було порушено право позивача на захист, не надано можливості надати всі необхідні документи, залучити до розгляду справи захисника, адже згідно положень ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не було надано суду будь-яких доказів на доведення законності складеної постанови, не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, не було надано суду заперечень на позов, матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Що стосується вимоги позивача про визнання дій інспектора протиправними, то відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1)скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2)зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3)зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4)стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5)виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6)встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7)примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Позивач же просить визнати протиправними дії інспектора, не зазначаючи підстав таких позовних вимог, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», ст.ст. 2, 69, 70, 71, 105, 160, 163 КАС України, ст.ст. 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві, третя особа: інспектор роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенант поліції Печкар С.М., про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Печкар С.М. Серії АР №293494 від 05 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., а справу закрити.

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.І. Кізюн