Справа № 712/3641/17
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

712/3641/17

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т.

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства по виробництву пива і безалкогольних напоїв "Черкаське пиво" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 р. у справі № 712/3641/17 за позовом Приватного акціонерного товариства по виробництву пива і безалкогольних напоїв "Черкаське пиво" до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання дій протиправними, скасування акта та рішення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про: визнання протиправними дії Комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва в м.Черкаси стосовно визначення збитків власнику землі; визнання протиправним та скасування акту про визначення збитків власнику землі від 15 грудня 2016 року за №17-2016; визнання протиправними дій виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо прийняття рішення про затвердження акта про визначення збитків власнику землі від 15 рудня 2016 року за №17-2016; визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 120 від 31 січня 2017 року.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 червня 2017 р. позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 р. скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Приймаючи оскаржуванцу постанову суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до положень ст.157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Пунктом 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (далі Порядок № 284), визначено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Зазначеним Порядком № 284 визначено, що результати роботи комісії оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії, а комісії відповідно до вищезазначеного Порядку створюються виконавчими комітетами міських рад.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення субєктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Водночас, акт про визначення розміру збитків це службовий документ, який є носієм доказової інформації про виявленні порушення вимог законодавства, та не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС України, не створює обов'язків для позивача, як землекористувача.

Акт від 15 грудня 2016 року № 17-2016 містить у собі лише виклад обставин, встановлених під час проведення перевірки отримання Черкаською міською радою доходу за час фактичного користування ПрАТ по виробництву пива та безалкогольних напоїв «Черкаське пиво» земельною ділянкою по вул. Різдв’яній,173/1 за період з 28.10.2014 р. по 16.12.2016, розмір визначеного збитку. У свою чергу, рішенням від 31 січня 2017 року № 120 було затверджено зазначений акт та запропоновано позивачу відшкодувати збитки у добровільному порядку.

Зазначені акт та рішення не належать до документів, на підставі яких збитки можуть бути відшкодовані у примусовому порядку. Крім того, у рішенні від 31 січня 2017 року № 120 вказано, що у разі несплати коштів протягом місяця, буде розпочато претензійно-правову роботу щодо боржника. Таким чином, правильність визначення розміру збитку перевіряє суд, який розглядає справу про стягнення коштів.

Отже, самі по собі оскаржувані акт та рішення, а також дії щодо їх складання безпосередньо не впливають на права та обов'язки позивача, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 жовтня 2016 року у справі № 500/2776/14-а.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, ця касаційна скарга є необгрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, п.5 ч.5 ст. 214 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства по виробництву пива і безалкогольних напоїв "Черкаське пиво" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 р.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Т. Черпіцька