Справа № 464/6108/16-а,2-а/464/285/16
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 рокуЛьвів№ СК-876/3688/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Багрія В.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 27.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування в порядку адміністративного судочинства рішення суб'єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 03.08.2016року звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить визнати протиправним та скасувати протокол про порушення митних правил № 2362/20910/16 від 14.06.2016 року та визнати протиправною і скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2362/20910/16 від 27 липня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.06.2016 року працівником митного посту «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС України відносно нього складено протокол № 2362/20910/16 за ч.3 ст. 470 МК України. На підставі даного протоколу заступником начальника Львівської митниці МФС ОСОБА_2 прийнято постанову № 2362/20910/16 від 27 липня 2016 року, згідно якої його визнанно винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 8500 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що 13.07.2015 року близько 13.30 год. він на автомобілі «Jeep Cherokee», , в'їхав в зону митного контролю митного посту «Рава-Руська» Львівської митниці, прямуючи з України в ОСОБА_3 у службову поїздку, обравши під час проходження митного контролю смугу руху «зелений коридор». Під час проходження митного контролю, відповідно до ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України виявилось, що даний транспортний засіб був ввезений в режимі «транзит», призначення «особисте користування», через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці, зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 14.06.2016 року не вивозився та у інший режим не поміщений. Зазначає, що вибір будь-якого митного режиму здійснюється виключно шляхом цілеспрямованого волевиявлення декларанта, зокрема шляхом подання ним митної декларації або прирівняного до неї документа, після чого така особа приймає на себе зобов'язання дотримуватись умов такого митного режиму й при цьому митні органи не наділені правом обирати будь-який митний режим. Зазначає, що відповідачем у постанові не наведено жодних доказів подання ним митної декларації або будь-якого іншого документа щодо поміщення ввезеного автомобіля у митний режим «транзит», а також доказів ознайомлення позивача із обранням митницею саме режиму «транзит», що означає протиправність застосування ст.95 МК України, за порушення яких передбачена відповідальність ст.470 МК України. Стверджує, що ввезений позивачем транспортний засіб має комерційне призначення та повинен перебувати у митному режимі "тимчасове ввезення, а не "транзит". Окрім цього, покликається на те, що відповідачем пропущено строк накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Оскаржуваною постановою Сихівського районного суду м. Львова від 27.12.2016 року задоволено частково позовну заяву.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що правопорушення є триваючим.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 95 МК України, строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту не повинен перевищувати 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Однак, суду таких документів не надано.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477, 481, 485 цього Кодексу, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Так, триваючими визначаються правопорушення, які почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом, невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Таким чином, не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Отже, у розглядуваній ситуації, з врахуванням того, що вказана бездіяльність позивача продовжувалась шляхом протиправної бездіяльності позивача щодо недоставки транспортного засобу до органу доходів і зборів понад встановлений МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - таке порушення є триваючим.

За таких фактичних обставин справи, слід керуватись приписами ч.1 ст.467 МК України про те, що адміністративне стягнення за вчинення триваючого порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього порушення.

Одночасно слід зазначити, що стаття 467 МК України не містить переліку триваючих порушень.

Суд не вважає обґрунтованими покликання представника відповідача на те, що виявити вчинене позивачем порушення у сфері митних правил у шестимісячний строк з моменту його вчинення, зокрема і шляхом перевірки внутрішніх баз даних, наприклад АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, не було можливим через значну завантаженість відповідних працівників. А відтак, суд приходить до висновку, що таке порушення могло та мало би бути виявлене та невідкладно зафіксоване у протоколі про порушення митних правил. Однак, жодних дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протягом шести місяців після виявлення такого службовими особами Львівської митниці ДФС вчинено не було.

Так, відповідно до ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, є безпідставним твердження відповідача про те, що розглядуване порушення було виявлено лише 14.06.2016 року в день складення протоколу про порушення митних правил.

А відтак, суд приходить до висновку, що вчинене позивачем порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.470 МК України, являється триваючим порушенням. Адміністративне стягнення за таке порушення мало би бути виявлене та могло бути накладене не пізніше 6 місяців з дня вчинення порушення. Однак, відповідачем пропущено строк накладення адміністративного стягнення, у зв'язку із чим дану постанову слід скасувати.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

14 червня 2016 року старшим державним інспектором ВМО №3 м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 було складено протокол про порушення митних правил № 2362/20910/16 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 470 МК України.

На підставі вказаного протоколу заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про порушення митних правил №2362/20910/16 від 27.07.2016 року, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. З даної постанови вбачається, що 13.07.2015 року близько 13.30 год. Через митний пост «Рава Руська» Львівської митниці ДФС каналом, позначеним символом зеленого кольору («зелений коридор») ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб «Jeep Cherokee», VIN IJ8GLN8792W210156, , в митному режимі «транзит». Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 14.06.2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений.

Частиною 1 статті 381 МК України передбачено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до Розділу ХІІ МК України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший режим ніж транзит супроводжуватиметься письмовим декларуванням цього транспортного засобу на виконання інших формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування засобів гарантування тощо).

Згідно зі статтею 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п'ять діб.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також не вивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку та станом на даний час - не заперечується позивачем, отже порушення має місце і воно є триваючим в розумінні закону.

В теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином. Отже, приймаючи до уваги те, що позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом - правопорушення є триваючим.

Відповідно до частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 252 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Враховуючи те, що факт виявлення правопорушення мав місце 07.03.2016 року, то оскаржувана постанова винесена в межах встановленого законом шестимісячного строку накладання адміністративного стягнення. Дана позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 червня 2016 року (справа №К/800/45025/15).

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 202 КАС України є підставою для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ч 3 160 ст. 195, 196, 199, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 27.12.2016 року у справі № 464/6108/16-а скасувати та прийняти нову, якою в позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7