Справа № 820/13175/14
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2017 р. м. Київ К/800/52165/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Приходько І.В., Веденяпіна А.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об'єднання «Вертікаль»

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.20014

у справі № 820/13175/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об'єднання «Вертікаль» (далі - позивач, ТОВ НВО «Вертікаль»)

до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - відповідач, Основ'янська ОДПІ)

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ НВО «Вертікаль» звернулось у липні 2014 року до суду з адміністративним позовом до Основ'янської ОДПІ про визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо складання висновків щодо сум бюджетного відшкодування підтверджених сум податку на додану вартість на користь позивача та зобов'язання відповідача вчинити дії щодо бюджетного відшкодування підтверджених сум податку на додану вартість у розмірі 1 044 437,00 гривень, скласти висновки сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість та подати висновки органам Державної казначейської служби України.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2014 позовні вимоги задоволено частково: визнано неправомірною бездіяльність відповідача щодо складання висновків стосовно сум бюджетного відшкодування підтверджених сум податку на додану вартість на користь позивача, зобов'язано Основ'янську ОДПІ розглянути питання щодо підтвердження сум податку на додану вартість у розмірі 1 044 437,00 гривень, у вигляді складених висновків сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які надати органам державної казначейської служби України. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2014 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Вважає, що рішення суду апеляційної інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому засіданні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ НВО «Вертікаль» зверталось на адресу Основ'янської ОДПІ з вимогою про вчинення дії щодо бюджетного відшкодування підтверджених на користь підприємства сум податку на додану вартість, а саме - скласти висновки сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість та подати висновки органам державного казначейства.

Так, позивач 20.05.2014 звернувся до відповідача із вимогою № 444, в якій просив останнього, в порядку п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), здійснити усі необхідні дії для виплати позивачу бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1 044 437,00 гривень.

Відповідач направив на адресу позивача лист про надання інформації від 20.06.2014 № 9783/10/20-38-15-01-20, у якому зазначив, що рішення по справах № 2а-252/11/2070, № 2а-3886/11/2070 отримано і триває поновлення даних сум по картці особового рахунку платника податку на додану вартість. Щодо рішення по справі № 2а-10251/11/2070 повідомив, що рішення у цій справі не надходило.

Листом від 27.06.2014 № 559 позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, в якому просив повідомити про направлення відповідачем на адресу органів Державної казначейської служби висновків щодо бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 1 044 437,00 гривень.

У відповіді від 03.07.2014 № 06-37/1052-7924 повідомлено позивачу, що станом на 02.07.2014 у Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області відсутні узагальнена інформація та висновки щодо бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість ТОВ НВО «Вертікаль».

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав передбаченого п. 200.15 ст. 200 ПК України обов'язку, а тому позовні вимоги щодо визнання неправомірною бездіяльність Основ'янської ОДПІ щодо складання висновків стосовно сум бюджетного відшкодування підтверджених сум податку на додану вартість на користь ТОВ НВО «Вертікаль». В судовому порядку було підтверджено правомірність заявлення позивачем до відшкодування з державного бюджету податку на додану вартість в спірній сумі, оскільки рішеннями судів у справах № 2а-3886/11/2070, № 2а-10251/11/2070, 2а-252/11/2070, які набрали законної сили, а податковим органом не подано у законодавчо встановлені строки до органу державної казначейської служби України висновок із зазначенням суми, яка підлягає відшкодуванню, в результаті чого порушено право позивача на бюджетне відшкодування, оскільки висновок податкового органу із зазначенням суми бюджетного відшкодування є підставою для проведення відшкодування сум податку на додану вартість з державного бюджету.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими з огляду те, що судовим рішенням у справі № 820/10893/13-а, яке набуло законної сили, відмовлено у задоволенні позову про стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 044 437,00 гривень, а у даній справі позивач просить фактично зобов'язати відповідача здійснити процедуру, направлену на стягнення вказаних коштів.

Суд касаційної інстанції не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції. При цьому колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) податку на додану вартість визначено ст. 200 ПК України, а також Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим Кабінетом Міністрів України постановою від 17.01.2011 № 39 (далі - Порядок).

Згідно з п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п. 200.10 ст. 200 ПК України).

Відповідно до п. 200.14 ст. 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Згідно з п. 200.15 ст. 200 ПК України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

З огляду на вимоги законодавства та встановлені обставини по справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність порушень з боку податкового органу щодо неподання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету позивачу, після отримання рішень судів по справам № 2а-3886/11/2070, № 2а-10251/11/2070, № 2а-252/11/2070 які набрали законної сили у відповідності до положень ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами п. 200.13 ст. 200 ПК України та п. 9 Порядку на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Таким чином, бюджетне відшкодування податку на додану вартість здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 ПК України та Порядком, у п'ятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку. Цей порядок не передбачає бюджетне відшкодування податку на додану вартість у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) зі здійсненням судового контролю над рішеннями податкових органів, ухвалених за результатами перевірки сум податку на додану вартість, заявлених до відшкодування або окремо від здійснення такого контролю.

Відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

У цьому випадку правильним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання податкового органу до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Адже спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання чи неналежного виконання не виникала необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання.

Тобто, суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, визначив вірний спосіб захисту позивача, вимогу про зобов'язання відповідача до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Слід зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 31.05.2016 у справі № 826/11379/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

З огляду на вказані обставини колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про скасування постанови апеляційного суду з підстав невідповідності її нормам матеріального та процесуального права, та залишенні в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, у зв'язку з задоволенням касаційної скарги, судова колегія дійшла висновку про необхідність відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати по сплаті судового збору за подачу касаційної скарги у розмірі 3410,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 94, 222-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об'єднання «Вертікаль» - задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.20014 у справі № 820/13175/14 - скасувати.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2014 у справі № 820/13175/14 - залишити в силі.

Присудити товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об'єднання «Вертікаль» за рахунок бюджетних асигнувань Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області витрати по сплаті судового збору за подачу касаційної скарги в розмірі 3410,40 гривень.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України

.

Головуючий І.О. Бухтіярова
Судді О.А. Веденяпін
І.В. Приходько