Справа № 242/2291/17
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/2291/17
Провадження № 2-а/242/164/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Владимирської І.М., розглянувши у письмовому провадженні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 08.06.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидівського об'єднаного УПФУ Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії, в якому зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою від 19.05.2017 року про призначення пенсії у відповідності з вимогами ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпеченні». Заява була розглянута відповідачем і було прийнято рішення № 1448 від 26.05.2017 року про відмову в призначенні пенсії через відсутність у нього необхідного пільгового стажу роботи 25 років. Це зокрема обумовлено тим, що до страхового та пільгового стажу його роботи не зараховано період роботи на підприємстві ДВАТ «Донецькметрошахтобуд» з 14.07.2000 року по 28.05.2001 року та на підприємстві ТОВ «Ремшахтострой» з 08.05.2007 року по 29.10.2008 року через не надання довідок, які підтверджують зайнятість повний робочий день по видобутку вугілля або на будівництві шахт та відомості про спуски в шахту. Крім того, відповідач не зарахував до страхового стажу періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2015 року по 30.04.2017 року, з 01.05.2017 року по 18.05.2017 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» через несплату шахтою страхових внесків до ПФУ. Вважає дії відповідача неправомірними, просить суд визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії неправомірними, скасувати рішення № 1448 від 26.05.2017 року про відмову в призначенні пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язати Селидівське об'єднане УПФУ Донецької області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням вищевказаних періодів його роботи до страхового та пільгового стажу починаючи з 19.05.2017 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача Козлова О.Л. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та надала суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнала та зазначила, що 19.05.2017 року Стефанішин ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в м. Селидове Донецької області із заявою № 926 про призначення пенсії у відповідності з вимогами ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпеченні», п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж ОСОБА_1 на момент звернення склав 23 роки 01 місяць 17 днів, стаж на підземній роботі складає 22 роки 03 місяці 19 днів, в томі числі стаж підземної роботи за ст. ст. 14-25 шахтарі складає 03 роки 03 місяці 03 дні, за ст. ст. 14-20 складає 15 років 03 місяці 16 днів, за кожний повний рік роботи на провідних посадах додатково зараховано 3 місяці згідно до роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, у зв'язку з чим, за 15 років роботи позивача додатково зараховано 03 роки 09 місяців. До пільгового стажу не було зараховано періоди роботи ОСОБА_1 на підприємстві ДВАТ «Донецькметрошахтобуд» з 14.07.2000 року по 28.05.2001 року та на підприємстві ТОВ «Ремшахтострой» з 08.05.2007 року по 29.10.2008 року через не надання довідок, які підтверджують зайнятість повний робочий день по видобутку вугілля або на будівництві шахт та відомості про спуски в шахту. До страхового стажу не було зараховано періоди роботи ОСОБА_1 з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2015 року по 30.04.2017 року, з 01.05.2017 року по 18.05.2017 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» через несплату шахтою страхових внесків до ПФУ. Просить відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Так зокрема статтею 113 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно до ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. У разі невідповідальності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

19.05.2017 року ОСОБА_1 надав до Селидівського об'єднаного УПФУ Донецької області документи для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Селидівського об'єднаного УПФУ Донецької області № 1448 від 26.05.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії, у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи в підземних умовах 25 років. Відсутність необхідного пільгового стажу обумовлена тим, що до пільгового стажу не було зараховано періоди роботи ОСОБА_1 на підприємстві ДВАТ «Донецькметрошахтобуд» з 14.07.2000 року по 28.05.2001 року та на підприємстві ТОВ «Ремшахтострой» з 08.05.2007 року по 29.10.2008 року через не надання довідок, які підтверджують зайнятість повний робочий день по видобутку вугілля або на будівництві шахт та відомості про спуски в шахту та до страхового стажу не було зараховано періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2015 року по 30.04.2017 року, з 01.05.2017 року по 18.05.2017 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» через несплату шахтою страхових внесків до ПФУ (а.с. 11-12).

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», робітники безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних та відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, за списком робіт, професій, затвердженому Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій не менше 20 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Відповідно до трудової книжки серія НОМЕР_1, ОСОБА_1 працював з 14.07.2000 року по 28.05.2001 року на підприємстві ДВАТ «Донецькметрошахтобуд» у якості проходчика з повним робочим днем у шахті; з 08.05.2007 року по 29.10.2008 року - на підприємстві ТОВ «Ремшахтострой» у якості проходчика з повним робочим днем у шахті (а.с. 17-27).

Постановою КМУ від 12.06.1993 р. № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Згідно довідки № 27 від 28.05.2001 року, виданої ДВАТ «Донецькметрошахтобуд», ОСОБА_1 працював на даному підприємстві у якості проходчика з 14.07.2000 року по 28.05.2001 року (а.с. 31).

Відповідно до довідки № 9 від 30.05.2001 року, виданої ДВАТ «Донецькметрошахтобуд», ОСОБА_1 працював на даному підприємстві у якості проходчика з 14.07.2000 року по 28.05.2001 року, вказана посада відносить до Списку № 1 Гірничі роботи. Крім того зазначено, що вищевказане підприємство діяло в межах ОП «шахти імені О.Ф. Засядько» на підставі договору (а.с. 32).

Відповідно до довідки ОП «шахти імені О.Ф. Засядько» № 2/397 від 20.02.2004 року в період з серпня 1997 року по червень 2002 року ДВАТ «Донецькметрошахтобуд» здійснювало роботи з проходження та пере кріплення гірничих виробіток на ОП «шахти імені О.Ф. Засядько». За вищевказані періоди підприємством було проведено атестацію робочих місць № 212 від 05.06.2002 року (а.с. 32а).

Архівними довідками № 346, № 347, № 348 від 27.05.2016 року, виданої ТОВ «Крок», підтверджено кількість спусків до шахти та розміри заробітної плати ОСОБА_1 на ДВАТ «Донецькметрошахтобуд» за період його роботи з липня 2000 року по жовтень травень 2001 року (а.с. 33-35).

04.07.2005 року ДВАТ «Донецькметрошахтобуд» було видано наказ № 77 «Про підсумки атестації робочих місць», яким зокрема атестовано і посаду проходчика підземного (а.с. 36-41).

Відповідно до довідки № 114/к від 17.05.2010 року, виданої ТОВ «Ремшахтастрой», ОСОБА_1 з 08.05.2007 року по 29.10.2008 року виконував горні роботи на посаді проходчика підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею в шахті, що передбачена Списком 1 розділу 1 код КІІ 1.1а постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року. Атестацію робочого місця за умовами праці і характером виконуваних робіт проведено наказом № 21 від 23.03.2007 року (а.с. 29).

Довідкою № 115-к від 17.05.2010 року, виданої ТОВ «Вугільна компанія» шахта «Красноармійська-Західна №1» в межах якої видобуток вугілля здійснювало і ТОВ «Ремшахтастрой», підтверджена фактична кількість спусків до шахти ОСОБА_1 за період роботи з травня 2007 року по жовтень 2010 року (а.с. 30).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах.

Суд зазначає, що наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день в шахті. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Суд також вважає, неправомірними дії відповідача щодо неприйняття вищевказаних довідок у якості підтвердження пільгового стажу роботи позивача, оскільки вони містять в собі всі необхідні реквізити, печатки юридичних осіб та підписи посадових осіб, в зв'язку з чим, не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності та справжності.

Таким чином, суд вважає необґрунтованою відмову Селидівського об'єднаного УПФУ Донецької області щодо не зарахування періодів роботи на підприємстві ДВАТ «Донецькметрошахтобуд» з 14.07.2000 року по 28.05.2001 року та на підприємстві ТОВ «Ремшахтострой» з 08.05.2007 року по 29.10.2008 року до пільгового стажу, оскільки дані періоди підтверджуються належними записами в трудовій книжці позивач, так і уточнюючими довідками про характер та умови праці, довідками про спуски та розмір заробітної плати позивача за спірні періоди.

Натомість, суд не находить підстав для задоволення позову в частині зарахування вищевказаних періодів до страхового стажу роботи позивача, оскільки даний факт відповідачем не заперечується, і як вбачається з наданого ним розрахунку стажу (а.с. 10) дані періоди вже зараховано в страховий стаж позивача

Щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2015 року по 30.04.2017 року, з 01.05.2017 року по 18.05.2017 року через з несплату страхових внесків підприємством, суд встановив наступне.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

На підставі п.1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Так зокрема статтею 113 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону).

За таких обставин, суд вважає посилання Селидівським ОУ ПФУ Донецької області на те, що підприємством ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» із заробітної плати позивача не сплачувалися страхові внески і відсутня інформація щодо їх сплати, є безпідставними.

Крім того згідно довідки № 158 від 02.06.2017 року із заробітної плати ОСОБА_1 щомісячно утримуються суми страхових внесків зокрема і за період його роботи на вищевказаному підприємстві з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2015 року по 30.04.2017 року, з 01.05.2017 року по 18.05.2017 року. Суми ЄСВ за вищевказані періоди в повному обсязі перераховані в до Пенсійного фонду України.

Суд також наголошує, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює, дана правова позиція також викладена в інформаційному листі ВАСУ № 212/11/14-14 від 18.02.2014 року.

Вирішуючи позовні вимоги в цій частині в їх об'ємі, суд вважає їх частково прийнятними та обґрунтованими, оскільки відповідачем не оскаржується та фактично визнається пільговий стаж роботи позивача на ВП «Шахта «України» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2015 року по 30.04.2017 року, з 01.05.2017 року по 18.05.2017 року, в зв'язку з чим, даний період підлягає зарахуванню лише в межах його зарахування до страхового стажу.

Слід також зазначити, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб'єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб'єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Тобто, призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

У такому випадку, суд може лише зобов'язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії, вказавши на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення.

Таким чином, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу пенсію, оскільки це є повноваженнями Пенсійного фонду України

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1448 від 26.05.2017 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 14.07.2000 року по 28.05.2001 року на підприємстві ДВАТ «Донецькметрошахтобуд» та з 08.05.2007 року по 29.10.2008 року на підприємстві ТОВ «Ремшахтострой».

Зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2015 року по 30.04.2017 року, з 01.05.2017 року по 18.05.2017 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

Зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.05.2017 року № 926 з урахуванням до пільгового стажу періоди його роботи з 14.07.2000 року по 28.05.2001 року на підприємстві ДВАТ «Донецькметрошахтобуд» та з 08.05.2007 року по 29.10.2008 року на підприємстві ТОВ «Ремшахтострой» та страхового стажу періоди його роботи з 01.11.2015 року по 30.04.2017 року, з 01.05.2017 року по 18.05.2017 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

Стягнути з Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадження або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.М. Владимирська