Справа № 145/775/17
Суддя: Мазурчак А. Г.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 145/775/17
Провадження №2-а/145/24/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

10.10.2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Капусняка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести повторний розрахунок пенсії,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що починаючи з 15.08.2009 року отримує пенсію згідно статті 13 ЗУ „Про пенсійне забезпечення" (Список №2).

01.02.2017 року в зв'язку з досягненням пенсійного віку вона звернулася до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення пенсії по віку, згідно ст.26 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

08.02.2017 року вона отримала лист від відповідача, в якому він пояснив, що її було раніше призначено пенсію згідно ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", тому у виконанні заяви про призначення пенсії за віком згідно ст.26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідач відмовив.

З наданих їй усних роз'яснень працівники прозорого офісу УПФУ пояснили, що вони можуть лише прийняти заяву про переведення з одного виду на інший". Вказане переведення можливо провести тільки в межах видів, що визначені статтею 9 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Переведення з одного виду на інший здійснюється відповідно до п.3 статті 45 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Види пенсії визначені (передбачені) ст.9 „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме:

1)пенсія за віком;

2)пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3)пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Просить визнати протиправним рішення Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (правонаступник Тиврівського управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області), щодо відмови їй у призначенні пенсії по віку та зобов'язати нарахувати і виплачувати з 01.02.2017р. пенсію згідно ст.26 та в порядку визначеному ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 2014, 2015, 2016 років.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених в позові, пояснив, що позивачка в 2009 році вийшла на пенсію, їй було 55 років, пенсію їй нарахували по ЗУ "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року і ще працювала більше 2 років, в 2017 році звернулась із заявою, щоб призначили нову пенсію по закону за 2003 рік (ЗУ 1058), по якому пенсія призначається, а не переводиться ст. 9, 45 ЗУ 1058, а пенсія по списку не передбачена як перевод на іншу пенсію. Пенсійний фонд безпідставно в поясненнях змішують норми двох рнізних статей і законів ст. 13 ЗУ за 1991 рік і ст. 26 ЗУ за 2003 рік, вони різні за суттю і змістом.

Представник відповідача Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Капусняк О.В. позовні вимоги не визнала, пояснила, що УПФ керується ЗУ "Про пенсійне забезпечення і ЗУ "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" 2003 року (ст. 10), позивачці призначено пенсію на пільгових умовах, а сьогодні вона не має права на призначення нової пенсії, а має право на перерахунок, оскільки їй призначена довічна пенсія на пільгових умовах.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3, починаючи з 15.08.2009 року отримує пенсію за віком по Списку № 2 згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або в наслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка з 2009 року отримує пенсію зі зниженим пенсійним віком, відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає такий вид пенсії, як пільгова пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку. Відтак суд вважає, що твердження позивача про те, що їй була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія за Списком №2 зазначеним Законом не передбачена. Згідно ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

01.02.2017 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».(а.с.7).

08.02.2017 року відповідач письмово листом № К-5 повідомив ОСОБА_3, що їй вже призначено пенсію за віком, а тому в задоволенні її заяви відмовлено.(а.с.6)

Враховуючи ті обставини, що Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачена пенсія за віком на пільгових умовах, суд вважає дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачці пенсії за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання відповідача призначити їй пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували зверненню за призначенням пенсії то суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Згідно абзацу першого частини першої ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 15.08.2009 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 15.08.2009 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата(дохід), за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 15.08.2009 року незалежно від перерв.

Частина друга статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-УІ переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних, органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2017 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2014, 2015,2016 роки.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч.1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; вимогам ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років, та вимогам абзацу 1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 15.08.2009 року.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

З урахуванням наведеного, суд встановив, що в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону, тому застосуванню не підлягають положення частини 3 статті 45 Закону №1058, на яку посилається в своїх запереченнях відповідач.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача слід визнати обґрунтованими і такими, що не суперечать закону, а тому вони підлягають задоволенню.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", днем звернення за призначенням (перерахунком) пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Отже, позовні вимоги в частині призначення ОСОБА_3 пенсії за віком підлягають задоволенню з 01.02.2017 р., тобто з моменту звернення позивача до управління пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії.

На підставі викладеного, згідно ст.26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.11,69,71,86,159, 161-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (правонаступник Тиврівського управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області), щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії по віку.

Зобов'язати Вінницьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати і виплачувати з 01.02.2017р. ОСОБА_3 пенсію згідно ст.26 та в порядку визначеному ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 2014, 2015, 2016 років.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня отримання копії постанови .

Суддя: Мазурчак А. Г.