Справа № 444/1637/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9460/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Ніколіна В.В.,

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВпОДДЗ 1-го батальйону УПП у м.Львові лейтинанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - інспектора ВпОДДЗ 1-го батальйону УПП у м. Львові, третя особа - Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП, у якому просив визнати протиправними дії інспектора ВпОДДЗ УПП м.Львова про визнання протиправними дій інспектора ВпОДДЗ УПП м. Львова щодо складання постанови серії АР № 699202 від 29 червня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП; скасувати постанову серії АР №699202 від 29 червня 2017 року про накладення на нього адміністративного штрафу в розмірі 510 грн. за порушення ч.3 ст.126 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року позов задоволено частково. Визнано незаконними дії інспектора поліції ОДДЗ 1-го батальйону УПП м.Львова ОСОБА_2 щодо складення постанови серії АР № 699202 від 29 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП України. Скасовано постанову серії АР № 699202 від 29 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. У решті позовних вимог позивача відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті, відповідач діяв у межах його повноважень, встановивши факт вчинення позивачем складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КпАП України, виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами постановою Турківського районного суду Львівської області від 25 квітня 2017 року у справі №444/426/17, яка набрала законної сили 10 травня 2017 року. Просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 червня 2017 приблизно о 15 год. 00 хв. по автодорозі Львів Рава-Руська 24км. + 200 м. Скиба М.Д. керував транспортним засобом «КІА Sorento 2.5 D» н.з. ВС 0344 СК, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. (проїзд без зупинки заборонено), а також будучи позбавленим права керування Турківським районним судом Львівської області від 25 квітня 2017 року строком на один рік, чим порушив п.п. 2.1а ПДР України.

За фактом керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП на підставі постанови у справі про адміністративне порушення серії АР № 699202 від 29 червня 2017 року, складеної інспектором поліції ОДДЗ 1-го батальйону УПП м.Львова ОСОБА_2, згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушена передбачена чинним законодавством процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки не дотримано вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, що є підставою для визнання протиправними дій інспектора поліції ОДДЗ 1-го батальйону УПП м.Львова ОСОБА_2, щодо розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП, та скасування постанови серії АР № 699202, винесеної за наслідками розгляду цієї справи. Крім того, вважає, що кваліфікація вищевказаної постанови серії АР №699202 від 29 червня 2017 року не в повній мірі відповідає фабулі постанови. Разом з тим, питання закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути вирішено судом, оскільки входить у компетенцію лише органу, який приймає рішення про притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, а тому в задоволенні позову в цій частині відмовлено.

Даючи правову оцінку такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Ст.222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Ст.258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Згідно з ч.2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

З врахуванням роз'яснень рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 положення ч.1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року №596-VIII, внесено зміни в правові норми Кодексу про адміністративні правопорушення, зокрема доповнено ст.258 КпАП України частиною 2, відповідно до якої визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режим.

Крім того, Законом викладено у новій редакції частину 4 названої статті 258 КпАП України, відповідно до якої передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що покликання позивача на ті обставини, що відповідачем неправомірно винесено постанову не за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до змін у чинному законодавстві у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, уповноваженим працівникам Національної поліції надано право виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, розгляд яких віднесено до їх компетенції, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що кваліфікація вищевказаної постанови серії АР №699202 від 29 червня 2017 року не в повній мірі відповідає фабулі постанови, що є підставою для скасування цієї постанови, оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП встановлено, і позивача притягнено за такий до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, постанова складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено вимогами чинного законодавства у сфері правил дорожнього руху.

Таким чином, колегія суддів, вивчивши матеріали справи, не вбачає порушень процедури при складенні постанови та при розгляді адмінматеріалів інспектором поліції.

Щодо суті самого порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, колегія суддів виходить з такого.

Ст.9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.3 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Турківського районного суду Львівської області від 25 квітня 2017 року у справі №444/426/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 124, 122-2 КУпАП і накладено на нього стягнення на підставі ст.36 КУпАп у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Ця постанова набрала законної сили 10 травня 2017 року.

Відповідно до ст.321 КУпАП водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права.

Згідно з ст.317 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів внутрішніх справ.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", у разі надходження постанови суду про позбавлення водія права керування транспортними засобами, якщо посвідчення водія не вилучено, уповноважена особа відповідного підрозділу патрульної поліції у триденний строк надсилає особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлення про позбавлення права керування за місцем її проживання (перебування), у якому зазначає реквізити винесеної судом постанови, положення статті 321 КУпАП, а також інформацію про необхідність прибуття до підрозділу патрульної поліції у визначений строк для здачі посвідчення водія або тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами. Якщо водій, посвідчення якого підлягає вилученню, не з'являється протягом місячного строку, серія та номер посвідчення водія заносяться уповноваженою особою підрозділу патрульної поліції до автоматизованої бази даних про посвідчення, які підлягають вилученню (Розділ XI п.12).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаних вимог Турківським відділенням поліції Самбірського відділу поліції 16 травня 2017 року ОСОБА_1 надсилалося повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції.

Колегія суддів відхиляє покликання позивача на те, що йому невідомо про те, що його позбавлено права керування транспортним засобом, оскільки вважає, що позивач таким чином бажає уникнути адміністративної відповідальності, крім того, факт позбавлення права керування транспортним засобом позивача встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що питання закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути вирішено судом, оскільки входить у компетенцію лише органу, який приймає рішення про притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, а тому відстуні підстави для задоволення позову в цій частині.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують висновки суду першої інстанції.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.1, 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року у справі № 444/1637/17 скасувати, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлено 12 жовтня 2017 року.