Справа № 214/2431/17
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2017 року справа № 214/2431/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Панченко О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора відділу розшуку та опрацювання Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 липня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора відділу розшуку та опрацювання Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_1

про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 у квітні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП № 734702, винесену Інспектором відділу розшуку та опрацювання Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_1 14 квітня 2017 року.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 липня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що інспектором відділу розшуку та опрацювання Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_1 14 квітня 2017 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР № 734702, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. у звязку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваної постанови, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 04 березня 2017 року близько 19 год. 30 хв. у м. Кривому Розі по вул. Мусоргського керував мотоциклом, не маючи права керування таким транспортним засобом, не маючи при собі реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Також судом встановлено, що оскаржувана постанова була винесена на підставі отримання відповідачем постанови про виділення матеріалів для притягнення до адміністративної відповідальності, винесеної слідчим слідчого відділу поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_3 05 квітня 2017 року.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобовязаний був зібрати докази на підтвердження обставин, зазначених у постанові про виділення матеріалів для притягнення до адміністративної відповідальності від 05.04.2017, оскільки остання не могла бути таким доказом, оскільки з її змісту не вбачається, що будь-коли, будь-які посадові особи вимагали від позивача предявити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Крім того, за висновком суду першої інстанції, на час винесення оскаржуваної постанови, 14 квітня 2017 року, до УПП в м. Кривому Розі постанова слідчого не надходила, адже надійшла лише 01 червня 2017 року, так само й повідомлення від Територіального сервісного центру № 1243 лише 08 червня 2017 року. Також суд зазначив, що відповідач мав скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими такі висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена на підставі постанови слідчого Слідчого відділу поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_3О.(матеріали досудового розслідування ЄДРДР № 0000450 від 11.03.2017, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України) про виділення матеріалів для притягнення до адміністративної відповідальності від 05 квітня 2017 року.

Згідно з вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_2 04 березня 2017 року, керуючи транспортним засобом мотоциклом, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4, та залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В ході досудового слідства встановлено, що після ДТП ОСОБА_2 не предявив реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс, крім того відповідно до довідки, наданої Територіальним сервісним центром № 1243, ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія.

З метою притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, слідчим Слідчого відділу поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_3 до УПП в м. Кривому Розі було направлено вказану постанову разом з протоколом огляду місця ДТП від 04.03.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 14.03.2017, протоколами предявлення особи до впізнання, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 18.03.2017, копією паспорту ОСОБА_2 та копією довідки про те, що ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія.

Вказаний супровідний лист було надано апелянтом до апеляційного суду, з якого вбачається, що останній надійшов до УПП в місті ОСОБА_7 Департаменту патрульної поліції 11 квітня 2017 за вх. № 2270, що спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення на момент винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, в постанові суду першої інстанції зазначено, що у судовому засіданні позивач зазначив, що дійсно керував мотоциклом, який йому надав знайомий, який повідомив, що документи на мотоцикл наявні. Представник позивача також зазначив, що на момент здійснення керування мотоциклом ОСОБА_2 мав свідоцтво про реєстрацію та страховий поліс.

Проте суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем вказана обставина не доведена жодними належними доказами, тоді як відповідачем на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови надано матеріали досудового розслідування ЄДРДР № 0000450 від 11.03.2017.

Також у судовому засіданні позивач самостійно підтвердив, що посвідчення на право керування транспортним засобом не мав та не має.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем доведено факт порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, що свідчить про обґрунтованість та правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 734702 від 14.04.2017.

Спростовуючи посилання суду першої інстанції на необхідність складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, тобто за правопорушення, вчинене у сфері забезпечення дорожнього руху. Вказана обставина не заперечується сторонами та підтверджуються матеріалами справи, що свідчить про відсутність у відповідача обовязку складати протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Інспектора відділу розшуку та опрацювання Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 липня 2017 року в адміністративній справі № 214/2431/17 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.М. Панченко