Справа № 161/17672/16-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/7632/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Торгінвестбуд-Луцьк» до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ПП «Торгінвестбуд-Луцьк» 26.12.2016 звернулося в суд з адміністративним позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову №26 від 22.12.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано винним ПП «Торгінвестбуд-Луцьк» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 16000,00 грн.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради за №26 від 22.12.2016, якою визнано винним ПП «Торгінвестбуд-Луцьк» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 16000,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що висновок суду щодо наявності у відповідача проектної документації під час проведення перевірки не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується жодним доказом.

Також, у відділу ДАБК наявні лише копії проекту (том 1 архітектурні рішення), що були долучені до звернення прокуратури від 23 грудня 2016 року № 05- 1416вих16, яке було однією з підстав для проведення перевірки. Зазначені копії поганої якості, ніким не завірені і виконанні на аркушах формату А4, тоді як проектна документація розробляється переважно на аркушах формату АЗ-А2.

При апеляційному розгляді представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 22.12.2016 начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради винесено постанову, якою визнано винним ПП «Торгінвестбуд-Луцьк» у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», і накладено штраф у сумі 16000,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що постанова начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про накладення штрафу підлягає скасуванню, оскільки прийнята передчасно без повного зясування всіх обставин, без дослідження обєктивних причин, за яких посадові особи субєкта містобудування не змогли надати запитувану документацію через її невідповідність фактичним обставинам справи.

Не заперечуючи вказаного вище висновку суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржена постанова відповідача є протиправною і скасована обґрунтовано, але з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України встановлено, що основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме:

- здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань;

- виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури;

- внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Поняття державного архітектурно-будівельного контролю міститься у частині першій статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та означає сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

За змістом статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів: контролю органами державної фіскальної служби; валютного контролю; державного експортного контролю; контролю за дотриманням бюджетного законодавства; банківського нагляду; державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції; державного нагляду за дотриманням вимог ядерної безпеки; державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації;при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя, державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Приписами частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, тощо.

Аналогічне положення кореспондується з пунктом 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

В силу пункту 2 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за правопорушення, яке полягає у недопущенні посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

Отже, вищенаведеними нормами чинного законодавства передбачена відповідальність за недопущення посадових осіб Інспекції на об'єкт будівництва для перевірки.

З матеріалів справи видно, що 14.12.2016 головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.

14.12.2016 головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно ПП «Торгінвестбуд-Луцьк», в якому вказано порушення, а саме не допуск посадових осіб відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради на обєкт будівництва.

З тексту акту та протоколу видно, що ПП «Торгінвестбуд-Луцьк» не допустило посадових осіб відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради на обєкт будівництва.

При цьому, в акті перевірки представник підприємства зазначив, що не згідний з перевіркою, але на обєкт будівництва перевіряючі ним були допущені ( а.с. 22).

Незважаючи на вказані обставини, 22.12.2016 начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради винесено постанову, якою визнано винним ПП «Торгінвестбуд-Луцьк» у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», і накладено штраф у сумі 16000,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» настає саме за правопорушення, яке полягає у недопущенні посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, тобто обєктивною стороною вказаного правопорушення є недопущення посадових осіб відповідача на обєкт будівництва.

З постанови начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради від 22.12.2016 видно, що по суті визнано винним ПП «Торгінвестбуд-Луцьк» у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України ,але за ненадання для перевірки відповідної проектної документації (а.с.26-28).

Представник контролюючого органу при апеляційному перегляді не заперечив того факту, що перешкод для виходу на обєкт будівництва для перевірки позивачем не чинились, але останнім не було надано документацію відповідної форми та якості.

На погляд колегії суддів, останні обставини могли бути підставою для винесення відповідного припису, а не притягнення до відповідальності за недопущення посадових осіб для перевірки.

Окрім цього, ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному розгляді представником відповідача не спростовано те, що коли посадові особи зявились, для проведення перевірки 14.12.2016 позивачем було повідомлено, що всі копії документів, які необхідні для здійснення перевірки були надані слідчим СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3, який їх попередньо у них вилучив. Факт наявності цих документів не заперечували службові особи архбудконтролю, а лише посилались на те, що їх з собою не взяли.

Тобто, саме ненадання позивачем повторно документів посадові особи архбудконтролю розцінили як не допуск до перевірки.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови №26 від 22.12.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано винним ПП «Торгінвестбуд-Луцьк» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 16000,00 грн., з вказаних вище мотивів.

Зазначення в кінці мотивувальної частини постанови судом першої інстанції норм КУпАП не є підставою для скасування ухваленого рішення, так як зі змісту описово-мотивувальної частини видно, що правовий аналіз здійснено відповідно до норм Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін з вказаних вище мотивів.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2017 року у справі №161/17672/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст судового рішення виготовлено 17.10.2017