Справа № 234/11298/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Карпенко О.М.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року справа №234/11298/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Святодух О.Б., позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 31 серпня 2017 року у справі № 234/11298/17 за позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону УПП в м. Краматорську та Слов'янську молодшого лейтенанта поліції Хизниченка Олександра Павловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області із позовом до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону УПП в м. Краматорську та Слов'янську молодшого лейтенанта поліції Хизниченка Олександра Павловича про скасування постанови серії АР № 717539 від 20 липня 2017 року, складену відповідачем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. (а.с. 1-2).

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 31 серпня 2017 року у справі № 234/11298/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 21-23).

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову Краматорського міського суду Донецької області від 31 серпня 2017 року у справі № 234/11298/17 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та скасувати спірну постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відтак, апелянт вважає, що спірна постанова є неправомірною, та такою, що підлягає скасуванню (а.с. 25-28).

Позивач у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, зазначив, що дійсно порушив правила дорожнього руху та поїхав на знак, який забороняє рух грузових транспортних засобів,однак поліцейськими його права порушені, не встановлені мотиви порушення, не виконанні інші процесуальні вимоги КУпАП, тому спірна постанова про накладення адміністративного стягнення є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що 20 липня 2017 року інспектором 2-ї роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов'янську молодшим лейтенантом поліції Хизниченком О.П., який є уповноваженою посадовою особою органу внутрішніх справ, на виконання своїх владних повноважень винесена постанова АР № 717539 по справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255 грн.

20 липня 2017 року о 22:18 годині позивач на транспортному засобі ЗИЛ 431412, державний номер НОМЕР_1, у м. Краматорськ вул.. Поштова, буд. 5 порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 «в'їзд грузових транспортних засобів заборонено», чим порушив пп. 8.4 ПДР України (а.с. 3).

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття спірної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Відмовляючи позивачу у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність прийнятої спірної постанови, відтак вона є такою, що не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказам у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП - якщо підчас складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно до вимог п. 7 розділу VІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженою Наказам МВС України від 06 листопада 2015року № 1376, посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, в ній вказані: найменування органу (посадова особа), який виніс постанову - інспектор 2-ї роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов'янську молодшим лейтенантом поліції Хизниченко О.П.; дату розгляду справи - 20 липня 2017 року; відомості про особу, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_2; суть адміністративного правопорушення, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зокрема, порушення вимог дорожнього знаку 3.3, чим порушила п. 8.4 Правил дорожнього руху України; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 122 КУпАП); прийняте по справі рішення - застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 3).

В постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено, що позивач не виконав вимоги заборонного дорожнього знаку «в'їзд грузових засобів заборонено», що є порушенням вимог п. 33 Правил дорожнього руху України.

Зазначені обставини позивачем не спростовуються, при цьому позивач в судовому засіданні підтвердив факт порушення цього знаку.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається зі спірної постанови, відповідачем зазначено, що за порушення вимог заборонного знаку передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, що відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно п.3 ст.14 Закону України «Про національну поліцію» - Національна поліція використовує технічні засоби, засоби фото-та відео-фіксації, засоби фіксації звуку підчас документування обставин скоєння злочинів та інших правопорушень, в тому числі й в громадських місцях, а також дій працівників Національної поліції, під час виконання ними покладених на них завдань.

Відповідно до відеозапису, який наявний в матеріалах справи, позивач на ньому не спростовує порушення заборонного знаку.

Отже відеозаписом підтверджено скоєння позивачем адміністративного правопорушення правил дорожнього руху, про скоєння якого підчас фіксування не заперечував позивач.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад правопорушення передбачений ч.1 ст.122 КУпАП, відтак спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є такою, що не підлягає скасуванню.

При цьому, суд апеляційної інстанції не приймає посилання позивача на порушення відповідачем процедури прийняття спірної постанови та розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме прийняття спірної постанови «на місці», з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.258,283 КУпАП та п. 1 ІІІ розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, протокол у разі вчинення правопорушення, віднесеного до компетенції Національної поліції - не складається, а уповноважена посадова особа відповідного органу розглядає встановлене адміністративне правопорушення за місцем його вчинення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1, 2 та ч. 3 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Оскільки позивач під час фіксування порушення визнав факт здійснення адміністративного правопорушення щодо проїзду в зоні дії дорожнього знаку заборони (заборону в'їзду вантажного транспортного засобу), та не наводив поважних причин порушення дорожнього знаку, що зафіксовано на відеозаписі з роз'ясненням працівника поліції щодо фіксування такого порушення та накладення штрафу відповідно до санкції статті КУпАП, суд не приймає його доводи щодо не виконання працівником поліції вимог законодавства та неправомірності розгляду питання на місці скоєння правопорушення.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що посилання позивача на порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції встановив у повній мірі обставини по справі, вважає, що спірна постанова відповідача прийнята правомірно, оскільки відповідачем надані докази здійснення правопорушення позивачем, а відтак постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення. Позивачу також були роз'ясненні його права відповідно до ст. 268 КУпАП, що також спростовує доводи апелянта щодо недотримання відповідачем норм законодавства.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відсутністьь підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 31 серпня 2017 року у справі № 234/11298/17 - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 11 жовтня 2017 року.

Повний текст ухвали виготовлено 17 жовтня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Г.М. Міронова