Справа № 235/5232/17
Суддя: Хмельова С. М.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/235/223/17
Справа №235/5232/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючого судді Хмельової С.М.

за участю: секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 м. Покровськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області від 29.08.2017року № VII/20-4 «Про надання згоди на добровільне обєднання територіальних громад», треті особи: Покровська міська рада Донецької області, Лисівський сільський голова ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області від 29.08.2017року № VII/20-4 «Про надання згоди на добровільне обєднання територіальних громад», треті особи: Покровська міська рада Донецької області, Лисівський сільський голова ОСОБА_2.

Разом з адміністративним позовом надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області від 29.08.2017року № VII/20-4«Про надання згоди на добровільне об»єднання територіальних громад».

Всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інструменту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Відповідно до частини першої, другої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішення в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Ці підстави є оціночними, тому необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не призведе застосування заходів забезпечення позову більшої, ніж тій, що можна запобігти, шкоди.

Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" зазначено, що судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про забезпечення позову, оскільки підставою для вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку є - необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117-118 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію рішення Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області від 29.08.2017 року №VII/20-4 «Про надання згоди на добровільне обєднання територіальних громад».

Копію ухвали направити Лисівській сільській раді Покровського району Донецької області для виконання, позивачу та третім особам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.М. Хмельова