Справа № 295/9975/17
Суддя: Слюсарчук Н. Ф.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/9975/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н.Ф., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07.09.2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком, зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати стаж роботи за сумісництвом, як роботу, що передбачена у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що з 29.07.2004 року працює головним лікарем Обласного дитячого протитуберкульозного санаторію «Лісовий берег» Житомирської обласної ради. Після досягнення пенсійного віку в квітні 2017 року вона звернулася до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком та про призначення грошової допомоги.

З відповіді відповідача від 29.08.2017 року № 11353/04 вбачається, що позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги, передбаченої у разі призначення пенсії за вислугу років, у зв'язку з тим, що її страховий стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», становить 28 років 9 місяців 6 днів. Проте з даним рішенням позивач не згодна, оскільки її страховий стаж в системі охорони здоров'я становить понад 35 років.

02.10.2017 року представником відповідача - Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подано до суду письмові заперечення проти позову, в яких останній не погоджуючись з позовом, просив відмовити у його задоволені.

На підставі ст. 183-2 КАС України розгляд справи проводиться у скороченому провадженні, без виклику сторін, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно частини 1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач у серпні 2017 року звернулася до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з проханням надати інформацію про те, чому при призначенні пенсії за вислугу років не була нарахована грошова допомога у розмірі 10 мінімальних пенсії за віком, на що 29.08.2017 року, листом № 11353/04 відповідач повідомив, що позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги, передбаченої у разі призначення пенсії за вислугу років, у зв'язку з тим, що її страховий стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», становить 28 років 9 місяців 6 днів.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно п. 7-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Згідно з розділом 2 «Охорона здоров'я» Переліку, право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров'я, які працюють на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад). При цьому, згідно із приміткою 2 Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23.11.2011 року.

Так, вищевказаним Порядком передбачено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «є» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Вказаним Переліком передбачені, зокрема, посади лікарів та середнього медичного персоналу в лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно- поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.

Судом встановлено, що відповідно до Наказу Державного комунального обласного дитячого лікувально-санаторного центру радіаційного захисту № 7/к від 17.01.1994 року ОСОБА_1 переведено з посади лікаря-педіатра на посаду начмеда з 12.01.1994 року (а.с. 32). На вказаній посаді позивач працювала до 06.11.1998 року, тобто 4 роки 9 місяців 24 дні.

Згідно Наказу обласного дитячого протитуберкульозного санаторію «Лісовий берег» Житомирської обласної ради № 3-о від 16.01.2013 року, головному лікарю ОСОБА_1 дозволено працювати на 0,5 ставки лікаря-педіатра вищої категорії загально-санаторного персоналу за сумісництвом з 16.01.2013 року по 31.12.2013 року, наказом № 2-о від 15.01.2014 року, головному лікарю ОСОБА_1 дозволено працювати на 0,5 ставки лікаря-педіатра вищої категорії загально-санаторного персоналу за сумісництвом з 15.01.2014 року по 31.12.2014 року, наказом № 1-о від 02.01.2015 року, в.о.головного лікаря ОСОБА_1 дозволено працювати на 0,5 ставки лікаря-педіатра вищої категорії загально-санаторного персоналу за сумісництвом з 02.01.2015 року по 31.12.2015 року, наказом № 2-о від 14.01.2016 року, головному лікарю ОСОБА_1 дозволено працювати на 0,5 ставки лікаря-педіатра вищої категорії загально-санаторного персоналу за сумісництвом з 14.01.2016 року по 31.12.2016 року (а.с. 42-45).

Вказані заклади, в яких працювала ОСОБА_1 та посади, які вона займала, входять до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 квітня 1993 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» та п. 1 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України від 28 червня 1993 року № 43, сумісництвом вважається виконання працівником крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або на іншому підприємстві, установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом. Відповідно до п. 10 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій заробітна плата на всіх місцях роботи враховується при обчисленні середнього заробітку медичним і фармацевтичним працівникам лікувально-профілактичних та санітарно-епідеміологічних установ охорони здоров'я.

Оскільки позивач працювала за сумісництвом на посаді лікаря-педіатра 15 років 6 місяців 9 днів, що дорівнює 7 років 9 місяців 4 дні (0,5 ставки) та з її заробітної плати робили відрахування до пенсійного фонду та така заробітна плата враховувалася при обчисленні середнього заробітку, вказаний стаж роботи має зараховуватися до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Суд критично відноситься до твердження відповідача про те, що відповідно до ст. ст. 54, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особи, які працюють за сумісництвом, не мають права на пільги, передбачені для працівників установ, організацій відповідно до Переліку, незалежно від того, працюють вони на цій роботі повний робочий день, чи ні, оскільки вказані статті Закону не містять такого положення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідач не довів суду правомірності своїх дій та рішень.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Статтею 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином з огляду на задоволення позовних вимог із відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору, розмір якого передбачений Законом України «Про судовий збір», в сумі 640,00 грн.

На підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 17, 71, 160-163, 183-2, 244-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у виплаті грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком.

Зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи за сумісництвом, як роботу, що передбачена у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

Стягнути з Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.Ф.Слюсарчук