Справа № 576/1796/16-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 р.Справа № 576/1796/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Глухівського об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2017р. по справі № 576/1796/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Глухівського об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до Глухівського міськрайонного суду Сумської області з даним позовом до Глухівського об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області.

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2017р. по справі № 576/1796/16-а позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у перерахуванні розміру пенсії.

Визнано неправомірним рішення Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про перерахування пенсії ОСОБА_2 в бік її зменшення з 01 квітня 2017 року.

Зобов'язано Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести перерахування розміру пенсії ОСОБА_2 з 01.05.2016 р. у розмірі 86 % від сум заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в тому числі, з врахуванням таких складових заробітної плати, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, премія до державних професійних свят та ювілейних дат, з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум пенсії.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2017р. та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач ОСОБА_2 з 05.12.2010 р. перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Глухів та Глухівському районі та з 07.12.2010 р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» і з врахуванням стажу державної служби 16 років 10 місяців пенсія їй була нарахована в розмірі 86 % заробітної плати, й на момент її призначення Глухівською МДПІ було надано довідку №62 від 06.12.2010 р., в якій не були включені до складових заробітної плати такі виплати: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат.

Дані обставини відповідачем не оспорюються, тому згідно ч.3 ст. 72 КАС України не підлягають доказуванню.

Судом також встановлено, що 11.05.2016 р. позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила перерахувати пенсію, провівши її обчислення з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати в сумі 27997,61 грн., премій до державних, професійних свят та ювілейних дат 2542 грн., згідно довідки Глухівської МДПІ за №33 від 08.04.2016 р.

Відповідач листом від 16.05.2016 р. повідомив, що рішенням №10 від 13.05.2016 р. відмовлено у задоволенні цієї заяви, обґрунтовуючи тим, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу», з 01.06.2015 р. скасовуються.

Крім того, судом установлено, що на запит Глухівського об'єднаного управління ПФУ Сумської області 09.12.2016 р. Глухівською МДПІ було надано довідку за вих. №8860/10/05-0035, згідно якої сума матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати становить 27991,69 грн., премій до державних, професійних свят та ювілейних дат 2542 грн., яку було визнано недійсною.

В подальшому на запит відповідача Глухівською МДПІ було надано чергову довідку за вих. №826/10/05-0035 від 07.02.2017 р., згідно якої сума матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати становить 27991,69 грн., премій до державних, професійних свят та ювілейних дат 2542 грн., яку теж визнано недійсною.

Також судом установлено, що 02.03.2017 р. Глухівською МДПІ було надано ще одну довідку за вих. №1296/18-17-05-0035 від 02.03.2016 р., згідно якої сума матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати становить 27932,67 грн., премій до державних, професійних свят та ювілейних дат 2542 грн., а 13.03.2017 р. Глухівським об'єднаним управлінням ПФУ Сумської області було надіслано повідомлення ОСОБА_2 за вих. №2112/03-31, відповідно до якого її повідомлено про зменшення розміру пенсії, розмір якої з 01.04.2017 р. з врахуванням страхового стажу 31 рік 4 місяці 1 день, в т.ч., 16 років 10 місяців стажу державної служби, становить 2946,96 грн., й дані обставини сторонами не заперечуються, а тому не підлягають доказуванню. (а.с. 81 - 84).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно абз.1 п.2 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" дія Закону України "Про державну службу" (тут і надалі, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну службу", пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із ч. 2 ст. 33 вказаного Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу", державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 2 ст. 2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.04 р. № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці", структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Виходячи з наведеного, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яка фактично отримувалась на день звільнення, в тому числі з урахуванням сум премії, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Управління Пенсійного фонду України від 30.10.08 р. № 19-11 "Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.12.08 р. за N 1161/15852, було передбачено обов'язкові реквізити довідки про заробітну плату, в тому числі встановлено складові заробітної, які враховуються під час призначення (перерахунку) пенсії. Дана постанова зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.12.08 року за № 1161/15852.

Між тим, постановою Управління Пенсійного фонду України від 14.02.11 р. № 5-1 "Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/2670" затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" (далі - форма № 5-1), якою передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення і допомога на вирішення соціально-побутових питань (графа 5) є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що із усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.11 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Положеннями ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті Закону передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначена правова позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом України в Постановах від 20.02.2012 р., 14.05.2013 року та 28.05.2013 року (справи №№21-430а11,21-125а13,21-97а13) прийнятих в порядку перегляду судового рішення з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

В силу ст.244-2 КАС України, рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідності з рішенням Верховного суду України.

Доводи відповідача про те, що діючими нормами закону не передбачено перерахунок пенсії позивачу у зв'язку із набранням чинності 01.05.2016 року Закону України «Про державну службу» №899 від 10.12.2015 року, суд вважає помилковими, оскільки підстави для нарахування коштів, про які просить позивач, виникли у зв'язку з неврахуванням їх в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, коли діяли положення попередньої редакції вказаного закону.

Вирішуючи питання про застосування закону у часі, колегія суддів виходить з того, що даючи офіційне тлумачення положенням частини першої статті 58 Конституції України Конституційний Суд України, в п.2 мотивувальної частині свого Рішення від 9.02.1999 року №1-рп/99 зазначив: за загальним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, до вказаних правовідносин слід застосовувати положення Закону України «Про державну службу» № 3723-XII в редакції чинній на час виникнення спірних відносин.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що відмова відповідача у перерахунку позивачу пенсії є незаконною та необґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості відмови у перерахунку позивачу пенсії, що є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням вищенаведених виплат.

Окрім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до даних правовідносин положень ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як на підставу перерахунку пенсії у строк, який слід враховувати від дати звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки підстави для нарахування коштів, про які просить позивач, виникли у зв'язку з неврахуванням їх в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, тоді як ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", говорить про перерахунок у разі підвищення пенсії, що є різними за своєю суттю та поняттями.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Глухівського об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2017р. по справі № 576/1796/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 17.10.2017 р.