Справа № 642/2232/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 р.Справа № 642/2232/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Бершова Г.Є.
Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 07.08.2017 по справі № 642/2232/17
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає в не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги …" та Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати висновок (за формою Додаток 13 Наказу № 530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…" та Наказом Міністерства Оборони України № 530 від 14.08.2014; зобов`язати відповідача відповідно до ст. 267 КАС України подати у 15- денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 07.08.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає в не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги …" та Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати висновок (за формою Додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…" та Наказом Міністерства Оборони України № 530 від 14.08.2014. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 07.08.2017 та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. В обгрунтування апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не було враховано той факт, що позивачем не було надано до військомату копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження, а згідно вказівки департаменту фінансів Міністерства оборони України військовим комісаріатам заборонено складати висновки та направляти їх на розгляд комісії Міністерства оборони України у разі відсутності всіх документів, що передбачені у Положенні, затвердженому Наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530.
Скориставшись правом подання заперечень на апеляційну скаргу, позивач вказав, що відповідачем не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що його дії або рішення грунтуються на нормах права, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2, ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 проходив військову службу у складі діючої армії під час бойових дій (виконання інтернаціонального обов`язку) в Демократичній Республіці Афганістан.
Згідно довідки МСЕК серія 12 ААА № 106150 від 29.05.2015 позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності у зв`язку із виконанням військових обов`язків в країнах, де велись бойові дії, з 26.05.2015 (а.с. 8).
10.12.2015 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою та відповідними документами стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням IIІ групи інвалідності, поранення, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
У зв`язку із відмовою в складанні висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду та постановою Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/2566/16 було зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву позивача від 10.12.2015 про виплату одноразової грошової допомоги.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 повторно, Харківський обласний військовий комісаріат повідомив, що при подачі заяви ним не було надано документ про обставини поранення, як це передбачено Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014.
Не погодившись із такими діями відповідача, ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач отримав інвалідність внаслідок захворювання, отриманого ним під час виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, то він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку № 975. При цьому, позивачем надано всі необхідні документи для складання висновку та направлення на розгляд до комісії Міністерства оборони України.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та здійснюючи перегляд рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ), "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" від 04.07.2012 № 5040-VI (далі - Закон № 5040-VI), Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (далі - Постанова № 975) та наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530), зареєстрований у Міністерстві юстиції 20.10.2014 за №1294/26071.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом № 2011-XII.
Згідно статті 1 вищевказаного Закону, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
У ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що він поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.
Відповідно до п. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до ст. 23 Законом України № 2011-ХІІ, фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.
Таким чином, оскільки інвалідність позивача настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, ОСОБА_2 має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону № 2011-ХІІ та в порядку, визначеному станом на дату встановлення інвалідності.
Механізм призначення одноразової грошової допомоги позивачу здійснюється у Порядку, визначеному Постановою № 975.
Згідно п. 13 Порядку № 975 у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів керівник відповідача мав подати розпоряднику бюджетних коштів (Міністерству Оборони України) висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в. п. п. 10 і 11 цього Порядку.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано доказів, які б свідчили про невиконання позивачем вимог пункту 11 Порядку при поданні заяви до ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із тим судовим розглядом встановлена протиправна бездіяльність відповідача щодо нескладення у 15-денний строк висновку, необхідного для розгляду питання про призначення допомоги.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає в не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом № 2011-ХІІ, Постановою № 975 та Наказом №530.
Щодо посилання апелянта на відсутність документа, який свідчить про обставини поранення, внаслідок чого неможливо скласти висновок та направити його на розгляд за належністю, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 21.7.Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 № 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 (далі - Положення № 402) постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення,контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36 (0169-01 ), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення,контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).
Згідно з п. 21.8. Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04 січня 1994 року № 2 (0177-94), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).
З аналізу вказаних нормативно-правових актів вбачається, що документом, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження може бути будь-який документ, який містить таку інформацію.
Висновком спеціаліста з питань судово-медичної експертизи № 1582/ж від 01.09.2014 не встановлено в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії), і цей висновок є належним документом, що свідчить про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання, що також підтверджується витягом з протоколу № 3674 від 21.11.2014, яким чітко встановлено, що поранення позивача пов`язано із виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії (а.с. 14-15).
Таким чином, позивачем надано всі необхідні документи, що визначені Постановою № 975 та Наказом № 530, для отримання одноразової грошової допомоги, а тому колегія суддів вважає безпідставним посилання ІНФОРМАЦІЯ_1 на те, що позивачем не надано документ про обставини поранення, що має наслідком нескладення висновку.
За таких обставин, з врахуванням наведених вище положень чинного законодавства України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача подати висновок (за формою Додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом № 2011-ХІІ, Постановою № 975 та Наказом № 530.
Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 07.08.2017 по справі № 642/2232/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає в силу приписів ч. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.