Справа № 759/9163/17
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 759/9163/17 Головуючий у 1-й інстанції: П'ятничук І.В.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку розміру пенсії; зобов'язання здійснити перерахунок призначеної йому пенсії, виходячи з розрахунку 84% від суми місячного заробітку, зазначеного у довідці військової прокуратури Центрального регіону України №18/25 ПФ вих.17 від 10.03.2017 без обмеження максимального розміру пенсії, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження за правилами ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), то апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач з 2009 року перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, як одержувач пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» відбуло підвищення заробітної плати працівникам прокуратури.

12 травня 2017 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про відповідний перерахунок пенсії.

Листом за № 893/01/Г-802 від 17.05.2017 позивач отримав від відповідача повідомлення про відмову у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що п . 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання/призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії за цим законом.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом

Задовольняючи позов, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим прокурорам, а отже відмова управління ПФУ позивачеві у здійсненні перерахунку пенсії є протиправною.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Вирішуючи спір, суд попередньої інстанції правильно вказав на те, що положеннями частини 18 статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» в редакції на момент призначення пенсії позивачу, передбачалося, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Однак, з 15 липня 2015 року набрав чинність Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, пунктом 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу 1 частини 2 статті 46-2, статті 47, частини 1 статті 49, частини 5 статті 50, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, частини 3 статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Отже, із набуттям чинності Законом №1697-VII положення частин 13 та 18 статті 50-1 Закону № 1789-XII, які передбачали, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком - втратили чинність.

Натомість частиною 20 статті 86 Закону №1697-VII передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований статтею 50-1 Закону № 1789 при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Щодо посилання у цій справі на правову позицію Верховного Суду України, висловлену, зокрема, у постанові від 01.03.2016 року у справі № 21-3397а15 (№ 161/20170/14-а) слід відзначити, що висновки, яких дійшов Верховний Суд України у цій справі зроблено за інших фактичних обставин і правового регулювання спірних відносин. З часу призначення позивачу пенсії відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у сфері пенсійного забезпечення працівників прокуратури відбулися суттєві законодавчі зміни, зокрема в частині перерахунку вже призначених пенсій, яким суд першої інстанції при прийнятті своєї постанови не надав належної правової оцінки.

Враховуючи наведене, посилання суду першої інстанції на зазначене рішення Верховного Суду України у межах даного спору є недоречними.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, апеляційний суд враховує, що положеннями частини 2 статті 19 Конституції України на органи державної влади покладено обов'язок діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення частин 13 та 18 статті 50-1 Закону № 1789-XII, якими визначалося право працівників прокуратури на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників і якими позивач обґрунтовував свої вимоги до управління ПФУ на момент його звернення - втратили чинність.

Суд не може підміняти собою законодавчий орган, встановлюючи додаткові підстави до перерахунку пенсії там, де їх не визначив законодавчий орган.

Водночас, відсутність на час звернення позивача до управління ПФУ затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача, оскільки відповідно до ст.19 Конституції України, УПФУ, як суб'єкт владних повноважень, має діяти на підставі закону та в межах наданих повноважень, та не може провести перерахунок пенсії позивачу за умови відсутності відповідного законодавства.

Така правова позиція у спірних правовідносинах викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 26.07.2017 у справі №295/7555/16-а, від 09.08.2017 №423/1318/16-а, постановах від 13.07.2017 у справі № К/800/9945/17, від 25.07.2017 у справі № К/800/19208/16 з аналогічних правовідносин.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що у межах спірних правовідносин відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому правові підстави для задоволення позову - відсутні.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, прийнявши рішення із порушенням норм матеріального права, а саме положень Закону № 1697-VII, що призвело до неправильного вирішення справи.

З приводу тверджень позивача про неможливість звуження прав, судовою колегією враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.