Справа № 804/3242/17
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2017 рокусправа № 804/3242/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Шлай А.В. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року по справі

за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити пенсії дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.05.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача Державної казначейської служби України (далі - ДКС України), в якому просить визнати неправомірними дії та зобов'язати відповідача починаючи з 10.04.2015 року відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI від 05.06.2012 року (далі - Закон №4901-VI) нарахувати та виплатити йому компенсацію розмірі 3 % річних від несплаченої суми; стягнути з відповідача на його користь суми моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що на виконанні у ДКС України з 14.04.2015 року перебуває виконавчий лист, виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська по справі № 202/38557/13-а, щодо стягнення на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 4 300 грн., боржником за яким є Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради.

Листом №12-18/848-3868 від 05.05.2016 року, на подану позивачем 20.04.2016 року заяву ДКС України роз'яснено, що зазначений виконавчий лист прийнято на облік для виконання за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою», однак на виконання бюджетної програми КПКВК 3504040 Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено лише 144 757,50 грн., а отже Казначейством буде здійснено перерахування зазначених коштів на користь позивача, лише після виконання рішень судів, що надійшли раніше даного виконавчого листа.

Враховуючи наявність факту не перерахування коштів за рішенням суду протягом 3 місяців, що передбачає стягнення компенсації в розмірі 3 % річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, відповідно до приписів ст. 5 Закону №4901-VI та з метою стягнення спричиненої йому відповідачем моральної шкоди, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Частиною 1 ст. 2, ст. 3 Закону №4901-VI визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень, шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначений у Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року, п. 3 якого визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Аналогічні приписи визначені також п.9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України.

Із матеріалів справи вбачається, що ДКС України фактично не відмовляється виконувати виконавчий лист, виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська по справі № 202/38557/13-а, щодо стягнення на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 4300 грн., а лише вказує на дотримання процедури його черговості, у зв'язку з відсутністю необхідного фінансування за програмою з виконання судових рішень.

Відповідачем протягом 2015 - 2016 років направлялися запити до Міністерства фінансів України, Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Прем'єр Міністру України щодо збільшення відповідних бюджетних асигнувань, що свідчить про вжиття ним усіх необхідних заходів для своєчасності виконання відповідного судового рішення, а отже й відсутності протиправності дій в частині його несвоєчасного виконання, що тягне за собою виплату компенсації, відповідно до приписів ст. 5 Закону №4901-VI.

Крім того зазначена компенсація за приписами ст. 5 Закону №4901-VI, здійснюється відповідачем при фактичній виплаті коштів на підставі судового рішення, що в свою чергу свідчить про передчасність заявлених ОСОБА_1 позовних вимог в цій частині.

Також ст. 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Враховуючи відсутність наявності протиправності дій ДКС України відносно ОСОБА_1, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в зазначеній сумі 50000 грн.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий