Справа № 815/7215/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7215/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року м.Одеса

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 року, стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До ОСОБА_1 окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (з урахуванням уточнень від 10.02.2017 року), в якому позивач просив:

визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, оформлене протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 року, стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2;

визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області № 1562 о/с від 16.11.2016 в частині зарахування старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2 у розпорядження ГУНП в Одеській області;

поновити ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області;

в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного та оперативного реагування ГУНП в Одеській області допустити негайне виконання.

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 18.04.2017 р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 року, стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 18.04.2017 р. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді відмовлено повністю.

Постановою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 р. постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 18.04.2017 р. скасовано, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволено, наказ №1562о/с від 16.11.2016 року в частині зарахування капітана поліції ОСОБА_2 у розпорядження ГУНП в Одеській області скасовано.

Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017р. ухвалу ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 18.04.2017 р. скасовано. Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області про скасування рішень та поновлення на роботі направлено до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 06.09.2017р. заяву судді Аракелян М.М. про самовідвід задоволено: відведено головуючого суддю Аракелян М.М. від розгляду справи № 815/7215/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області про поновлення на посаді; справу №815/7215/16 передано на автоматичний розподіл згідно ч.1 ст.32 КАС України.

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 12.09.2017р. суддею Самойлюк Г.П. прийнято до провадження справу № 815/7215/16 за адміністративним позовом ОСОБА_2 в частині позовних вимог до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 року, стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідачів не було правових підстав для проведення його атестування, оскільки в ГУНП в Одеській області позивач не працював менше року. Крім того, приймаючи рішення стосовно атестованого працівника поліції, атестаційна комісія повинна прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням усіх критеріїв, визначених п. 16 Розділу ІV Інструкції №1465, та врахувати, що згідно висновку прямого керівника позивач відповідає займаній посаді та на дату проходження атестації діючих дисциплінарних стягнень не мав. На думку позивача, атестаційною комісією не були враховані зазначені обставини. Також позивач вважає, що підставою для проведення атестації є виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби. Позивач наголошує, що відносно нього не вирішувалося питання підвищення на посаді або звільнення як такого, що не відповідає займаний посаді та жодної із підстав, передбачених ч.2 ст.57 Закону №580-VІІІ, не існувало. Також позивач наголосив, що в протоколі атестаційної комісії від 02.03.2016 р. відсутні обґрунтування та мотиви прийнятого відносно позивача рішення, не відображені питання, які ставилися позивачу під час проходження ним співбесіди та на які останній не надав чи уникав відповіді. З урахуванням викладеного позивач вважає, що проведення атестування здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав, в звязку з чим вважає, що рішення (висновок) Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, оформлене протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 р., стосовно позивача є протиправним та підлягає скасуванню.

Від відповідача надійшли письмові заперечення (т.1, а.с. 152-156), в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що позивач на підставі поданої заяви від 07.11.2015 року згідно наказу ГУНП в Одеській області від 07.11.2015 року № 337 о/с, був прийнятий на службу в поліцію та призначений на посаду старшого інспектора - чергового чергової частини управління організаційно - аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеської області з присвоєнням спеціального звання капітан поліції. З метою задоволення потреб поліцейських у проходженні атестації та для повного, всебічного і об'єктивного з'ясування відомостей, що можуть потребуватися для такої атестації ГУНП в Одеській області було видано накази: Про організації проведення атестування №133 від 29.01.2016 р., Про затвердження персонального складу атестаційних комісій № 285 від 18.02.2016 р., Про внесення змін до наказу ГУНП від 18.02.2016 № 285 № 360 від 26.02.2016р. та доручення ГУНП в Одеській області Про реєстрацію поліцейських для проходження атестації № 53 від 05.02.2016 р. Усі накази відповідачів про атестацію не встановлювали будь-якого обов'язку для позивача або інших поліцейських, що працюють на таких самих посадах (поліцейських) або інших на проходження атестації, атестація проходила в добровільному порядку з попередньою реєстрацією осіб, що бажають приймати в ній участь. Отже, позивач, попередньо зареєструвавшись через мережу інтернет пройшов атестацію у добровільному порядку. З атестаційного листа позивача вбачається, що за результатами тестування він отримав: 49/60 балів за тестування загальних навичок; 36/60 балів з професійного тестування. З протоколу Атестаційної комісії №13 ГУНП від 02.03.2016 року№ 15.00004306.0024942 вбачається, що членами атестаційної комісії № 13 позивачу поставлено питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди атестаційна комісія № 13 прийняла рішення, що ОСОБА_2, займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Таким чином, на думку відповідача, чинним законодавством встановлені певні критерії для висновків атестаційних комісій, однак не встановлено їх меж.

До судового засідання 10.10.2017р. зявився представник позивача. Відповідачі до судового засідання явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, у звязку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 проходив службу в органах Національної поліції України, що згідно положень п.15 ч.1 ст.3 КАС України відноситься до поняття публічної служби, спори з відповідачем ОСОБА_3 управлінням Національної поліції України в Одеській області щодо її проходження, у тому числі й спори щодо прийняття, звільнення з неї, отримання відповідних компенсацій, пов`язаних з її проходженням згідно п.2 ч.2 ст.17 КАС України віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідач Атестаційна комісія № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області є спеціальним органом з питань проведення атестування поліцейських, яка створена відповідно до п.п.1 п.2 Розділу ІІ Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України №1465 від 17.11.2015 р., до компетенції якої віднесено проведення атестування поліцейських та згідно п.15 Розділу цієї Інструкції складання обовязкового для керівника поліцейського висновку про подальше його просування по службі або звільнення з неї, а тому, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.17 КАС України, спори щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності з цього приводу віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

29.01.2016 р. ОСОБА_3 управлінням Національної поліції України в Одеській області видано наказ №133 Про організацію проведення атестування поліцейських ГУ НП в Одеській області, п.1 якого передбачалось проведення атестації поліцейських ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів, починаючи з 19.02.2016 р.

Наказом ОСОБА_3 управління Національної поліції України в Одеській області №285 від 18.02.2016 р. створено Атестаційну комісію №13 ОСОБА_3 управління Національної поліції України в Одеській області та затверджено її персональний склад.

02.03.2016 р. Атестаційною комісією №13 ОСОБА_3 управління Національної поліції України в Одеській області проведено атестацію позивача, за результатами якої прийнято рішення, що міститься в протоколі ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 р. Атестаційної комісії №13 ГУ НП в Одеській області, в якому зазначено в розділі VI Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа, а саме: 4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, яке прийняте стосовно позивача (т.1, а.с. 142).

09.03.2016р. позивач ознайомився зі змістом атестаційного листа та висновком атестаційної комісії №13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області від 02.03.2016р., відображеним в Атестаційному листі (глава IV) (т.1, а.с. 141).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач набрав загалом за професійний тест та тест на загальні здібності та навички 85 балів та ним було подано скаргу на висновок відповідної атестаційної комісії до апеляційної атестаційної комісії. Водночас, Апеляційною атестаційною комісією Південного регіону відхилено скаргу позивача. Зазначений висновок викладено в атестаційному листі позивача від 12.02.2016р.

З висновком апеляційної атестаційної комісії позивач ознайомився 15.03.2016р. (т.1,а.с. 141).

Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017р. скасовано ухвалу ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 18.04.2017 р., якою позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді було залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 року, стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2 у звязку з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги в частині щодо визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 року, стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2.

Не погоджуючись з рішенням (висновком) Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, оформленим протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 р., вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 року, стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2 Олеговичапідлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Позивач з 2010 року до листопада 2015 року проходив службу в органах МВС України з березня 2014 року на посаді старшого інспектора чергового чергової частини штабу ОСОБА_3 управління МВС України в Одеській області.

Наказом ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області №337о/с від 04.12.2015 р. відповідно до положень п.9, п.12 Перехідних положень Закону України Про Національну поліцію, на підставі заяви позивача від 07.11.2015 року ОСОБА_2, який мав спеціальне звання капітан міліції, призначено на посаду старшого інспектора черговим чергової частини управління організаційно аналітичного забезпечення та оперативного реагування ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, присвоєно йому спеціальне звання капітан поліції. Даний наказ було прийнято відповідно до положень п.9, п.12 Перехідних положень Закону України Про Національну поліцію щодо призначення тих осіб, які прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установленням посадових окладів згідно штатного розпису з 07.11.2015 р. (т.1, а.с. 14).

В подальшому наказом ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області №1013 о/с від 11.10.2016 р. відповідно до ст. 18 Закону України Про відпустки надано соціальну неоплачувальну відпустку для догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку капітану поліції ОСОБА_2 (М-220033), старшому інспектору-черговому чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області з 10.10.2016 року по 27.03.2019 р. Підстава: рапорт ОСОБА_2 від 04.10.2016 року та свідоцтво про народження серії І-ЖД №474965, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_1 міського управління юстиції 06.04.2016 р. (т.1, а.с. 15).

Наказом №1562 о/с від 16.11.2016 р. відповідно до пункту 5 частини першої статті 67 Закону України Про Національну поліцію, на підставі наказів Національної поліції України № 788 дск від 02.09.2016 р. Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області та ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області № 2244 дск від 16.09.2016р. Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області зараховано у розпорядження ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області для подальшого проходження служби як таких, що перебувають у відпустці по догляду за дитиною, з 16 листопада 2016 року до закінчення цієї відпустки капітана поліції ОСОБА_2 (М-220033), старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області (т.1, а.с. 13).

Постановою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 р. у справі №815/7215/16 постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 18.04.2017 р. скасовано, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволено, наказ №1562о/с від 16.11.2016 року в частині зарахування капітана поліції ОСОБА_2 у розпорядження ГУНП в Одеській області скасовано (т.1, а.с. 267-268).

Законом України Про Національну поліцію визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до п.п. 9, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Націоналу поліцію працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань.

Згідно ч.1 ст.59 Закону України Про Національну поліцію служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 49 Закону України Про Національну поліцію визначено, що на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою. Вимоги щодо рівня фізичної підготовки для поліцейських та кандидатів, які вступають на службу в поліції, затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Частиною 1 ст. 58 Закону України Про Національну поліцію визначено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обовязків.

Відповідно до ст. 57 Закону України Про Національну поліцію атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри (ч.1). Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (ч.2). Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками (ч.3). Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами (ч.4) Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України (ч.5).

У відповідності зі ст. 57 Закону України Про Національну поліцію розроблена Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, яка затверджена наказом МВС України № 1465 від 17.11.2015 р. (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за № 1445/27890) (далі - Інструкція № 1465).

В п.3 розділу І Інструкції № 1465 визначено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області №133 від 29.01.2016 р., відповідно до ст. 57 Закону України Про Національну поліцію, Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України № 1465 від 17.11.2015 р., призначено проведення атестування поліцейських ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, можливості вирішення питання щодо призначення на вищу посаду, переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до приписів ч. 2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію та п.3 розділу І Інструкції № 1465, відповідачем ОСОБА_3 управлінням Національної поліції в Одеській області мали бути визначені передумови для проведення атестування позивача, а саме: чи то атестування призначається для вирішення питання про призначення позивача на вищу посаду, чи для вирішення питання про переміщення, чи звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, тобто з урахуванням конкретного підпункту ч. 2 ст.57 вказаного Закону та Інструкції. Також повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав для призначення позивача на вищу посаду чи для вирішення питання про переміщення чи звільнення зі служби, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби.

Мету проведення атестації визначено в ч.1 ст.57 Закону України Про Національну поліцію, відповідно до якої атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.

Відповідачами не зазначено та не надано до суду жодного належного доказу існування підстав для проведення атестування позивача, визначених ч.2 ст. 57 Закону України Про Національну поліцію та п.3 розділу І Інструкції № 1465.

Положеннями Закону України Про Національну поліцію, розділом ІV Інструкції № 1465 визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Приписами п.п.4 п.1 розділу ІV Інструкції 1465 визначено, що при здійснені організаційних заходів з підготовки та проведення атестування наказами відповідних керівників оголошуються і передбачають: розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії.

Відповідно до п.4 розділу 4 ІV Інструкції 1465 особи, щодо яких атестаційна комісія може прийняти рішення, можуть заявити відвід члену комісії, якщо є інформація про конфлікт інтересів або обставини, що викликають сумнів у його безсторонності.

До суду не було надано доказів оголошення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії щодо прийняття пропозицій з формування складу атестаційної комісії №13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області в Одеській області.

Відтак, члени комісії були включені ОСОБА_3 управлінням Національної поліції в Одеській області до складу атестаційної комісії №13 ГУ НП в Одеській області, без дотримання встановленого п.п.4 п.1 Розділу ІV Інструкції порядку розміщення оголошення по набору та отримання пропозицій щодо її формування.

Також суд, застосовуючи приписи ст. 244-2 КАС України, враховує, що постановою Верховного Суду України від 05.03.2012 р. по справі №21-42а12 встановлено, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, відтак, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17.02.2015 р. по справі №21-8а15.

Оскільки положеннями спеціального законодавства з питань проходження служби в поліції, а саме Законом України Про Національну поліцію не врегульоване питання визначення кола осіб, які не підлягають атестації, суд, з урахуванням наведених рішень Верховного Суду України, вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин окремі положення Закону України Про професійний розвиток працівників.

Статтею 12 Закону України Про професійний розвиток працівників визначені категорії працівників, які не підлягають атестації. Згідно ч.1 цієї статті не підлягають атестації працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року

Судом встановлено, що позивач проходить службу в органах поліції з 07.11.2015 р. та призначений на посаду старшого інспектора черговим чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, присвоєно йому спеціальне звання капітан поліції, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що підстав, визначених ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію для призначення та проведення атестації позивача протягом першого року проходження ним служби в поліції у відповідачів не було.

Відповідно до пп. 2 п.2 Розділу ІІ Інструкції №1465 у Національній поліції України створюються атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

Підпунктом 2 п. 3, п.4 Розділу ІІ Інструкції №1465 визначено, що до складу атестаційних комісій органів поліції входять: голова комісії та секретар комісії визначаються керівником органу поліції за погодженням із ОСОБА_3 Національної поліції України (п.3). До зазначених вище атестаційних комісій можуть бути включені працівники підрозділів кадрового забезпечення, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, практичної психології та інші працівники апарату Національної поліції України чи органу поліції, а також за згодою народні депутати України, працівники МВС, громадських, правозахисних організацій, представники проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації. Кандидати з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації включаються до складу атестаційних комісій за пропозиціями, які були отримані після розміщення відповідних оголошень на офіційних сайтах МВС чи органів поліції, та за наявності їхньої згоди (п.4).

В порушення п.п. 2 п.2 Розділу ІІ Інструкції №1465 до суду відповідачами не надано належних доказів щодо погодження із Національною поліцією України персонального складу атестаційної комісії № 13 ГУНП в Одеській області.

Відповідно до п. 3 розділу IV Інструкції №1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців.

Згідно пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції №1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації. Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4)займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до п.10 Розділу ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Приписами Розділу ІV Інструкції №1465 визначено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (п.15). Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження) (п.16).

Згідно з пунктами 20, 21, 23 Розділу ІV Інструкції № 1465 усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення (п. 20). У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу (п.21). Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії (п.23).

Згідно положень Розділу ІV Інструкції № 1465, приймаючи рішення стосовно атестованого працівника поліції, атестаційна комісія повинна прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням усіх критеріїв, визначених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465.

Згідно дослідженого під час судового розгляду протоколу ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 р. Атестаційної комісії № 13 ГУНП в Одеській області, були присутні на засіданні три члени атестаційної комісії (т.1, а.с. 142).

Згідно матеріалів справи, 15.02.2016 р. відносно позивача складений атестаційний лист (т.1, а.с. 141), в якому зазначено, що позивач за період служби в органах внутрішніх справ та в органах поліції зарекомендував себе з позитивного боку, дисциплінованим, добросовісним, ретельним, професійно грамотним та досвідченим співробітником. Атестаційний лист підписаний начальником чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, полковником поліції. Висновок прямого керівника (розділ ІІ атестаційного листа) займаній посаді відповідає.

Згідно атестаційного листа, позивач за результатами тестування отримав: 49/60 балів за тестування загальних навичок: 36/60 балів за професійне тестування (т.1, зворотній бік а.с. 141).

Згідно із зазначеним протоколом атестаційної комісії, членами комісії під час проведення атестації було досліджено декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України Про очищення влади, інформацію з відкритих джерел (т.1, а.с. 142).

У зазначеному протоколі вказано, що членами атестаційної комісії позивачу були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди, атестаційна комісія прийняла рішення про визнання позивача таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач під час проходження служби в органах Національної поліції належним чином виконував функціональні обов'язки, має достатній рівень освіти, має достатній досвід роботи в правоохоронній сфері, має необхідні для виконання службових завдань, як теоретичні знання, так і професійні якості, професійно та фізично підготовлений та не має будь-яких медичних протипоказань до виконання службових обовязків. Таким чином, суд дійшов висновку, що вищевказана інформація безпідставно не була врахована атестаційною комісією № 13 ГУНП в Одеській області.

Копії документів відносно позивача, які були предметом перевірки атестаційної комісії додані до заперечень представником відповідача та досліджені судом. Вказані документи не містять: будь-яких фактів щодо неповноти виконання функціональних обов'язків позивачем; низьких показників службової діяльності; негативні оцінки з професійної і фізичної підготовки; недбалого відношення позивача до службових обов'язків, а навпаки, позивач характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків.

Протокол - це документ, в якому фіксуються записи, що передають зміст та хід обговорення питань виступів учасників засідання, всі висловлені думки, які прозвучали питання та репліки, зауваження, позиції і рішення, прийняті колегіальним органом.

Враховуючи відсутність запису технічними засобами засідання, а також тієї обставини, що відповідно до п. 17 розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення та голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, суд вважає, що протокол повинен відображати підстави прийнятого рішення займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність з зазначенням яким саме критеріям, встановленим законодавством, не відповідає поліцейський, який проходив атестацію.

В протоколі атестаційної комісії №13 ГУ НП в Одеській області щодо атестації позивача, не відображений перелік питань, які були поставлені позивачу атестаційною комісією під час проведення співбесіди та на які питання позивач не надав чи уникав відповіді, а також відсутні обґрунтування та мотиви прийнятого рішення, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність у протоколі: переліку питань, які були поставлені позивачу атестаційною комісією; обґрунтувань та мотивів прийнятого рішення при наявності атестаційного листа, в якому позивач характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків, що свідчить про необґрунтованість та не відповідність прийнятого рішення атестаційному листу та наданим комісії матеріалам, зміст яких в протоколах не спростований.

Суд також зазначає, що відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Аналогічний обовязок Національної поліції України та її посадових й службових осіб щодо застосування положень Конвенції у своїй діяльності встановлений положеннями ч.2 ст.6 Закону України Про Національну поліцію.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини орган влади, який не є судом держави, для виконання ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, може розглядатись як суд у змістовному значені цього терміну (рішення у справі Срамек проти Австрії (Sramek v. Austria), п.36).

Отже суд може являти собою орган, заснований з метою вирішення обмеженої кількості питань, за умови, що він завжди забезпечує відповідні гарантії (рішення у справі Літгоу та інші проти Сполученого Королівства (Lithgow and Others v. United Kingdom), п.201).

У пункті 108 Рішення Європейського суду з прав людини у справі ОСОБА_4 проти України (Заява №21722/11), яке набрало статусу остаточного 27.05.2013 р. суд розглядаючи цю справу зазначає, що ВРЮ та парламент виконували функцію розгляду справи щодо заявника та винесення обовязкового рішення. Отже, спершу суд повинен розглянути, чи були дотримані принципи незалежного та безстороннього суду на стадії розгляду справи заявника та винесення обовязкового для виконання рішення.

Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визначає терміном суд не тільки суди загальної юрисдикції, але й інші органи влади, які розглядають справи осіб, а тому повинні дотримуватись принципу незалежного та безстороннього суду на стадії розгляду справи заявника та винесення обовязкового для виконання рішення.

Атестаційна комісія № 13 ГУ НП України в Одеській області створена відповідно до положень п.2 Розділу ІІ Інструкції №1465 з метою вирішення конкретних питань забезпечення проведення атестації поліцейських п.п.1 п.2 Розділу ІІ Інструкції, законом передбачена процедура відводу членам цієї комісії (п.4 Розділу ІІ Інструкції), порядок здійснення її функцій визначений Розділом ІV Інструкції, також передбачено прийняття нею рішення (висновку) п.15 Розділу ІV Інструкції, яке згідно п.24 Розділу ІV Інструкції є обовязковим для виконання.

Таким чином, Атестаційна комісія №13 ГУ НП України в Одеській області має всі необхідні ознаки суду у розумінні ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини її основоположних свобод 1950 року.

Виходячи з наведеної позиції Європейського суду з прав людини, суд при розгляді цієї справи повинен встановити чи були дотримані Атестаційною комісією №13 ГУ НП України в Одеській області принципи незалежного та безстороннього суду на стадії розгляду справи позивача 01.03.2016 р. та винесення нею обовязкового для виконання рішення.

У пункті 150 Рішення Європейського суду з прав людини у справі ОСОБА_4 проти України (Заява №21722/11), яке набрало статусу остаточного 27.05.2013 р. суд зазначає, що згідно з практикою Суду, метою терміну встановлений законом у статті 6 Конвенції є гарантування того, що функціонування судової системи у демократичному суспільстві не залежить від виконавчої влади, а регулюється законом, прийнятим парламентом. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути залишена на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не матимуть певної свободи тлумачення відповідного національного законодавства (див. рішення від 21 червня 2011 року у справі Фруні проти Словаччини (Frunі v. Slovакіа), заява № 8014/07, п.134, з подальшими посиланнями).

Далі у п.151 цього ж Рішення ЄСПЛ констатовано, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на склад колегії у кожній справі (див. ухвалу щодо прийнятності від 4 травня 2000 року у справі Бускаріні проти Сан-Маріно (Вuscarini v. San Marino), заява № 31657/96, та Посохов проти Росії (Роsоkhov v. Russia), заява № 63486/00, п. 39, ЕСНR 2003- IV).

Таким чином, ЄСПЛ зазначає, що дотримання прав особи, визначені ч.1 ст.6 Конвенції щодо розгляду її справи встановленим законом судом, буде забезпечено лише тоді, коли її справу буде розглядати суд, який створений як орган та за персональним складом призначений у відповідності до вимог діючого законодавства.

Відповідно до п.п.1 п.2 Розділу ІІ Інструкції у Національній поліції України створюються центральні атестаційні комісії, персональний склад яких затверджується наказом Національної поліції України.

Відповідачами не надано доказів оприлюднення та доведення до відома поліцейських, які повинні були проходити атестацію, інформації про склад створених атестаційних комісій ГУ НП України в Одеській області; ознайомлення позивача зі складом АК №13 безпосередньо перед початком проведення атестації, з наданням позивачу часу для забезпечення реалізації його права на відвід, в порядку та на умовах, визначених абз.2 п.4 Розділу ІІІ Інструкції.

В протоколі засідання АК №13 ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 р. відсутнє зазначення про те, що поліцейському було доведено склад атестаційної комісії, поінформовано про наявність у нього права для відводу голові, секретарю та членам АК №13 з підстав, визначених п.4 Розділу ІІІ Інструкції та наданий достатній час для реалізації такого права.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ні ОСОБА_3 управлінням Національної поліції в Одеській області, ні атестаційною комісією № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області реалізація права позивача на відвід голові, секретарю чи членам атестаційної комісії не була забезпечена.

У пункті 120 Рішення Європейського суду з прав людини у справі ОСОБА_4 проти України (Заява №21722/11), яке набрало статусу остаточного 27.05.2013 р. суд зазначає, що у той час процедури відводу членів ВРЮ не існувало, оскільки така процедура Законом України Про порядок обрання на посаду та звільнення з посади професійного судді Верховною Радою України 2004 року не передбачалася. Це вказує на відсутність належних гарантій для забезпечення відповідності провадження критерію обєктивної безсторонності (див., mutatis mutandis, рішення у справі Мікаллеф проти Мальти (МісаІІеf v.Маltа) [ВП], заява № 17056/06, п.п.99 та 100, ЕСНК 2009).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні констатує, що відсутність права на відвід суду, а саме не забезпечення такого права державою або самим судом вказує на відсутність належних гарантій для забезпечення відповідності провадження критерію обєктивної безсторонності.

Таким чином, під час розгляду справи позивача атестаційною комісією № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області (під час проходження позивачем атестації) не був дотриманий принцип обєктивної безсторонності суду з мотиву незабезпечення права на відвід голові, секретарю чи членам комісії, що згідно п.120 Рішення Європейського суду з прав людини у справі ОСОБА_4 проти України (Заява №21722/11), яке набрало статусу остаточного 27.05.2013 року є безумовним порушенням ч.1 ст.6 Конвенції в частині незабезпечення розгляду його справи безстороннім судом.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що рішення атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, яке оформлене протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 р. про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення з органів поліції є таким, що безпосередньо порушує його права з питань проходження публічної служби, а тому може бути оскаржене позивачем безпосередньо до суду згідно положень ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини її основоположних свобод 1950 року, ст.55 Конституції України, ч.1 ст.6 КАС України та суд позбавлений права відмовити йому у правосудді, тобто розгляді цієї позовної вимоги по суті.

Відповідно до положень ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантоване право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових й службових осіб.

Відповідно до положень ч.1 ст.6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, вказані правові норми Конституції України та КАС України надають право особі звернутись до суду, якщо рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень порушують її права, свободи чи інтереси.

Згідно положень п.15 Розділу ІV Інструкції результати проходження атестації поліцейським оформлюється відповідним висновком, який може бути: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно п.24 Розділу ІV Інструкції за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Пунктом 28 Розділу ІV Інструкції встановлено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або із служби в поліції, зобовязані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктами 3 та 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Відповідно до п.5 Розділу VІ Інструкції встановлено, що поліцейський, щодо якого центральною атестаційною комісією або атестаційною комісією органу поліції прийнято висновок, визначений пунктами 3 та 4 пункту 15 Розділу ІV Інструкції, має право протягом 5 робочих днів з дня ознайомлення з висновком або оприлюднення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції результатів атестування подати скаргу на висновок відповідної атестаційної комісії.

Тобто, МВС України текстом вказаної Інструкції та Міністерство юстиції України, зареєструвавши її підтверджують, що висновок атестаційних комісії, визначений пунктами 3 та 4 пункту 15 Розділу ІV Інструкції порушують права поліцейського, а тому йому надається право на його оскарження.

Законодавством передбачено два шляхи оскарження такого висновку атестаційної комісії згідно п.5 Розділу VІ Інструкції така скарга може бути подана поліцейським до відповідно створених апеляційних комісій або згідно положень ст.55 Конституції України та ч.1 ст.6 КАС України безпосередньо до суду.

Закон не пов'язує звернення до суду попереднім обовязковим розглядом цієї скарги відповідною апеляційною атестаційною комісією, до того ж норми ст.55 Конституції України є нормами прямої дії для забезпечення права особи на доступ до суду, який гарантований особі ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, яке є гарантоване державою Україна та не може бути звужено або обмежено нормами національного законодавства.

Підтвердженням такої правової позиції є наступні рішення Конституційного Суду України.

Так, Конституційний Суд України своїм рішенням від 25.11.1997 р. по справі №18/1148-97 за зверненням громадянки ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення ч.2 ст.55 Конституції України та ст.248-2 ЦПК України, згідно якого Конституційний Суд України розяснив, що частину 2 статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дії чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді. Такі скарги підлягають безпосередньому розгляду в судах незалежно від того, що прийнятим рішенням міг бути встановлений інший порядок їх розгляду (оскарження до органу, посадової особи вищого рівня по відношенню до того органу і посадової особи, що прийняли рішення, вчинили дії або допустили бездіяльність. Подання скарги до органу, посадової особи вищого рівня не перешкоджає оскарженню цих рішень, дій чи бездіяльності до суду.

В своєму рішенні від 25.12.1997 р. по справі №9-зп/1997 Конституційний Суд України зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що рішення АК №13 ГУ НП в Одеській області, яке оформлене протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 р., про невідповідність позивача займаній посаді та те, що останній підлягає звільненню з органів поліції є таким, що безпосередньо порушує його права, а тому може бути оскаржене позивачем безпосередньо до суду згідно положень ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини її основоположних свобод 1950 року, ст.55 Конституції України, ч.1 ст.6 КАС України.

При прийнятті рішення суд враховує, що ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017р. скасовано ухвалу ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 18.04.2017 р., якою позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 року, стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2 було залишено без розгляду у звязку з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

При цьому позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначено, що пунктом 28 розділу IV Інструкції №1465 передбачено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобовязані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, однак протягом вказаного періоду рішення про звільнення позивача за наслідками атестування не приймалось. Відтак, позивач вважав, що відносини набули стабільності, оскільки відповідно до п.28 розділу IV Інструкції №1465 керівник зобов'язаний був звільнити позивача з посади через 15 календарних днів - даний факт порушив гарантію стабільності суспільних відносин, яка породжує у громадян упевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене. Отже, не будучи звільненим з посади після підписання висновку атестаційного листа (02.03.2016р.) та відхилення його скарги на вказане рішення Апеляційною атестаційного комісією Південного регіону, позивач мав підстави вважати, що його становище вже не буде погіршене і звільнення взагалі вже не відбудеться. Крім того, з 11.10.2016 р. позивач доглядав двох малолітніх дітей та не мав можливості вчасно звернутися до суду з вимогами про скасування рішення (висновку) АК№13 від 02.03.2016 р.

З урахуванням доводів позивача суд вважає за необхідне зазначити, що однією з передумов забезпечення доступу до суду є наявність в особи права на судовий захист. Це право випливає з ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 55 Конституції України. Таке право забезпечує можливість особи відстоювати свої права у будь-якій життєвій ситуації, зокрема, пов'язаній з незаконними діями (бездіяльністю) органів державної влади.

Суд звертає увагу також на той факт, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення. Так, у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.У статті 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом є поважними,

З урахуванням викладеного, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що рішення атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, яке оформлене протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 р. є протиправним та необґрунтованим, в звязку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення (висновку) атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, що оформлене протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 р. та зазначене в розділі IV Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа, а саме: 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, який прийнято стосовно позивача.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Виходячи з вищевикладеного, відповідачами не доведено суду правомірність оскаржуваного рішення (висновку), прийнятого стосовно позивача та наказу № 1494 о/с від 15.11.2016 р.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), та згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 128, 159-164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 р., стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 13 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, оформлене протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02.03.2016 р., стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2.

Постанова може бути оскаржена до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Г.П. Самойлюк