Справа № 766/11611/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/11611/17

Категорія: 14 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2017 року у справі за позовом Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2017р. Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області звернулося до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплаченої пенсії в сумі 2694 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст.159 КАС України, зокрема, в ній відсутнє обґрунтування висновків суду, з яких він виходив при віднесенні спору до цивільної юрисдикції.

Апелянт вважає, що поданий ним позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства на підставі п.4 ч.1 ст.18 КАС України.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондують положення ч.2 ст. 21 КАС України, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень; а також такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього.

Пунктом 4 частини 1 статті 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Однак, такий суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у адміністративній справі лише у випадках, передбачених ч.4 ст.50 КАС України, до переліку яких віднесено також випадки, встановлені іншими законами.

Отже, є вірними висновки суду першої інстанції з приводу того, що в разі коли суб'єкт владних повноважень бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав, не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то, залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог ст.15 ЦПК України.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими висновками, викладеними Верховним Судом України у постановах від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13, від 22 вересня 2015 року у справі №21-2209а15, згідно з якою справи за позовами органів Пенсійного фонду України до підприємств, організацій, установ про стягнення суми зайво виплачених пенсій не належать до адміністративних справ, оскільки містять вимоги про відшкодування шкоди. Так, Верховний Суд України зазначає, що адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а не спір про стягнення переплаченої пенсії у зв'язку з наданням відповідачем недостовірних відомостей, а в силу вимог ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, між сторонами склалися відносини, що стосуються стягнення надміру виплаченої суми пенсії, тобто спір виник щодо правомірності набуття ОСОБА_1 права власності на виплачену Херсонським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Херсонської області пенсію та стягнення цієї суми з нього, як недобросовісного набувача, що регулюються цивільним законодавством, тому цей спір має приватноправовий, а не публічний характер та повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 199 ч.1 п.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

Шляхтицький О.І.