Справа № 161/2442/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/7627/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 13.02.2017 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №862076 від 26.01.2017 поліцейського роти №4 батальйону УПП у м. Луцьк капрала поліції ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову про адміністративне правопорушення серії АР №862076 від 26.01.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт вказує, що суд проігнорував фактичне визнання вини позивачем в частині користування засобами звязку під час руху, а саме розмови по мобільному телефону.

Таким чином, дії поліцейського щодо винесення постанови відповідають вимогам Закону України «Про національну поліцію», КупАП та ПДР України.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст. 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 26.01.2017 поліцейським роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії АР № 862076 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн (а.с. 5).

З даної постанови встановлено, що 26.01.2017 о 18.49 год. позивач керуючи автомобілем Renault Traffic, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Чорновола, 1 в м. Луцьку, Волинської області, користувався засобами мобільного звязку під час керування автомобілем, чим порушив п.п. 2.9 (д) ПДР України (а.с. 5).

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що з відтворених в судовому засіданні матеріалів відеофіксації не видно вчинення позивачем правопорушення, а саме користування мобільним телефоном, а тому відповідачем не доведено факту того, що ОСОБА_1 під час руху транспортним засобом по вул. Чорновола, 1 в м. Луцьку, Волинської області, користувався засобами мобільного звязку.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту «д» пункту 2.9. розділу 2 ПДР водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною другою статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачений ст. 279 КУпАП. Зокрема, посадова особа, що розглядає справу, серед іншого роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Окрім власного переконання правопорушення стверджується відеозаписом, знятим відеотехнікою вказаного поліцейського.

Як видно з відеозапису з персонального мобільного нагрудного відеореєстратора інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції капрала ОСОБА_2 після зупинки автомобіля ОСОБА_3 та пояснення інспектором поліції причин такої, він не висловлював жодних заперечень щодо правомірності дій інспектора. Більше того, ОСОБА_3 визнав факт використання ним мобільного телефону під час руху автомобіля та надав щодо цього відповідні пояснення, а саме вказав, що розмовляв по телефону лише декілька секунд.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_3 скоїв згадане вище адміністративне правопорушення, а тому у інспектора поліції були наявні достатні підстави для зупинення транспортного засобу, на якому рухався позивач та притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд першої інстанції не врахував вказаних обставин, не надав їм належної оцінки та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 3, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року у справі №161/2442/17 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст судового рішення виготовлено 17.10.2017